255 
Veddel og Interfasciculærved (Tab. IV. Fig. 2). I den stor- 
cellede Marv spredte Karstrænge med tyndvæggede Elementer. 
I den basal stillede Knude 6—8 Lag Collenchym (Tab. 
IV. Fig. 3) og 2 — 3 Lag tyndvægget Parenchyra, som intet- 
steds naaer Epidermis. Tyndvæggede Karbundter (Tab. IV. 
Fig. 4) og collenchymatøst Interfasciculærvæv. 
Circæa lutetiana. Under Epidermis 2 — 3 Rækker 
Celler med collenchymatiske Vægge, derpaa høie Celler ofte 
med Rapbidebundter. Karbundtsystemet danner en sluttet 
Ring med enkelte peripheriske, meget lange Bastprosenchym- 
celler og eensartet Ved, paa hvis Marvside findes Blødbast. 
Store, regelmæssige Marvceller med vide Intercellularrum. 
Axeknuden findes umiddelbart over nodus;*) den har 
under Overhuden et dobbelt saa mægtigt collenchymatisk 
Væv som »Stænglen«. Seig-Bast er ikke udviklet og i 
Veddet staae Karrene skarpt mod den øvrige tyndvæggede 
Del. Marvcellerne ere mere uregelmæssige. I Basten en- 
kelte store Celler med Raphider. 
Circæa intermedia ligner i Bygning aldeles fore- 
gaaende. 
Asperula odorata har en firkantet »Stængel« med 
afstumpede Hjørner og concave Flader. Under Epidermis 
følger paa Fladerne een, i Hjørnerne indtil 6 Rækker collen- 
chymatiske Celler. I Hjørnerne ere Væggene stærkest fortyk- 
kede og porede. Derpaa følge store afrundede med Intercellu- 
lærrum forsynede Celler; inderst en regelmæssig Endoderm, 
som let brister, hvorved Barken løsnes fra Karstrængsystemet, 
der danner en sluttet Ring om den storcellede Marv og har 
en temmelig betydelig Mængde Bast uden Seig-Bast og et 
regelmæssigt, især af Skruekar og Prosenchym, be- 
staaende Ved. 
I Axeknuden, som findes lige over nodus, ere Fladerne 
næsten plane og Hjørnerne noget mere afrundede end paa 
»Stænglen«. I disse ere de 8 — 9 yderste Cellerækker kantet 
*) Afbildet i Bot. Tidsskrift, Bd. 10, Pag. 88. 
