256 
collenchymatiske; paa Fladerne er det samme Tilfældet med 
2 — 3 Rækker, men i noget mindre Grad. Barkens øvrige 
Celler vide, tyndvæggede. Basten har collenchymatiske 
Vægge aftagende i Tykkelse ind mod Veddet, hvis Celle- 
vægge, paa Karrenes nær, ligeledes ere svulmede. Marven 
som i »Stænglen«. 
Galeopsis Tetrahit. »Stænglen« er budt firkantet 
med plane eller lidt concave Flader. Under den chlorophyl- 
førende Epidermis strækker sig et Bælte af Collenchym, i 
Hjørnerne c. 8 Rækker , aftagende til 1 à 2 Rækker paa 
Fladerne, hvor det flere Steder afbrydes af de tyndvæggede, 
chlorophylførende , med Intercellularrum forsynede Celler, 
som danner den indre Del af Barken; inderst Endoderm. 
Karstrængsystemet bestaaer af 4 store Karbundter i Hjør- 
nerne, 4 mindre midt paa Fladerne og i Reglen 8 smaa 
mellem de andre. Basten tæller kun ganske faa Prosen- 
chymceller; Veddet har talrige Kar i radiale Rækker, .dets 
øvrige Elementer saavel som Interfasciculærveddet stærkt 
fortykket og danner en fast Ring om den ei betydelige Marv 
med dens aabne, kantede, høie Celler (Tab. HI. Fig. 4); 
Stænglen huul. 
Op under nodus er Axen betydelig tykkere , Hjørnerne 
mere afrundede og Fladerne oftest concave. Epidermis er 
uforandret, men Barken betydelig mægtigere og Collenchymet 
gaaer jævnt over i den øvrige Bark, hvis Cellevægge ere 
collenchymatisk fortykkede om Intercellularrummene — stær- 
kest i de ydre Celler, jævnt aftagende mod Skeden; kun 
denne og de den nærmeste Cellerækker ere tyndvæggede. 
Seig-Bast findes ikke og i Veddet træde Karrene skarpt 
frem mod den øvrige Del, der er tyndvægget ligesom de 
interfasciculære Væv (Tab. IH. Fig. 3). Marven er ikke huul, 
men hele Rummet indenfor Karbundtsystemet udfyldes af 
store, lave, saftfyldte Celler. 
Galeopsis versicolor og bifida har selvsamme 
Bygning som G. Tetrahit, dog ligger Axeknuden hos G. 
bifida over nodus. 
