6 
Snæverlied, saa vil denne tidlige Henvisnen være tilstrækkelig 
Grund til, at den sig forlængende Frugtknude - Grund niaa 
sønderrive de den omgivende Dele. Dette skeer ogsaa, og 
paa en meget bestemt Maade : Bægerrøret rives tværs over 
næsten lige ved Grunden, saa at kun en ganske smal Brerame 
(Fig. 9, b, c) ved nøiere Paaseende viser sig som faststaaende 
Rest. I de allerfleste Tilfælde vil den nederste Deel af det 
afrevne Bægerrør som en Hætte. (F1g. 5, a; 6, c; 7, e; 8, a; 
9, d, e) beklæde Frugtknudens Spids, undertiden meget længe, 
medens Bægerrørets øvrige og længste Stykke viser sig som 
en vissen Traad eller Tjavs (Fig. 6, a; 7, a; 8, b; 9, f), der 
dog oftest tidligt løsner sig fra den hætteformige Deel. Ved 
Stilkens Forlængelse og Retning bringes Frugtknuden (Fig. 
5, b; 9, g. 11) ned i Jorden, hvor den udvikles til Frugt (Fig. 1, 
X, X, X, x). Nu kan det vel hænde, at en Frugtknude, der 
udgaaer fra et Sted, som er temmeligt høit oppe paa Planten, 
er for langt fra Jorden, (hvis Overflade kan tænkes i Høide 
med Fig. l,y), saa at den for længe savner den Hjælp, som 
Jorden aabenbart yder den til fuldstændig Udvikling, og den 
vil da standse i sin Fremgang og visne. De Blomster, der 
findes endnu høiere oppe, ville kun vise de første Spor til 
den omtalte Tilbagekrumning mod Jorden, og de øverste 
frembyde end ikke saadanne, men visne uforandrede. At de 
nu saaledes døe strax efter Blomstringen, synes ikke at beroe 
paa en mangelfuld Befrugtning, thi hvis man betimeligt og 
omhyggeligt forhøier Jordsmonnet (hypper) omkring Planten, 
saa vil et meget større Antal Frugter komme til fuld Ud- 
vikling, end naar man undlader en saadan Operation. — 
Griflen falder af tilligemed Bægerrøret, i det Hele paa et 
meget bestemt Sted (Fig. 3, a), hvor der efterlades et Ar 
(cicatrix); sjeldnere løsner det sig mere ubestemt og høiere 
oppe (Fig. 4, a). Frøgjemmet er tørt, uopspringende, een- 
rummet, almindeligt 2 -frøet, (jeg har dog seet Frugter med 
3 og med 4 Frø), ofte noget tilsnævret mellem Frøene. Frøets 
Skal er meget tynd, hindeagtig, gjennemskinnende, efter 
Længden gjennemsat med stærke Karbundter, der udgaae fra 
Spirepletten (chalaza). 
