40 
synes at være keltisk og at betyde Jord-Roe, terræ napus. 
Ogsaa udenfor Sammensætning betegner nep i England en 
Roe, en Turnip, f. Ex. neap (Cornw.), nip (Suffolk); i Sammen- 
sætning findes det i pars-nep, pars-nip (Pastinaca sativa), 
ogsaa i naphew (fr. naveau, navet); oldeng. næpe. Som kel- 
tiske Former angives mype, maip, neip. Som engelske Local- 
former tarmit (Østengl.), tanups (Suffolk), tonups (Lincoln). 
I Botaniken er Ordet kun anvendt for faa Planter: 
Brassica Napus L., Brassica oleracea Napobrassica' ), Aconitum 
Napellus. I Norge forekommer det muligviis ogsaa i Folke- 
navnene for Orobus tuberosus '^), der jo har roelignende Knolier, 
som: (Erteknapp), Ertenapp (Aasen =^), (Ertenebber, Horne- 
mann) og Napholtgras, hvilket sidste Navn muligviis tør an- 
tages at have gammelt Datum ''). Ogsaa i Sverrig er der 
Spor af Ordet 5). 
At Navnet Næpe har været misforstaaet ved andre 
Leiligheder fremgaaer af Hallagers norske Ordsamling (For- 
erindring p.XXH): »Da der ^engang fra et vist Sted i Norge 
blev forespurgt det danske Toldkammer, hvorledes Tolden 
skulde betales af Næper (norske Roer), fik man til Svar, at 
der skulde betales den samme Told af Næper som af anden 
Fisk«. 
•) I Vid. Selsk. D. O. 5te T. har der været lidt Uheld med dette 
Ord. S. 146, 1, skrives det: nabobrassica ; S. 148. 2 : Napobrassus. 
»Bønderne i Norge tygge gjerne Roden, ja man driver endog 
en Handel med den i Telleraarkeu« : Hornemann. 
3) Disse Navne findes i hans Norske Plantenavne; ikke i hans Ordbog. 
4) N. M. Petersen, Nord. Tidsskr. for Oldk. H. p. 93: »silva 
Næpelderyth, maaske af Nepholdgræs (orobus tuberosus)« . For- 
saavidt »næpa« indgaaer i denne Orddannelse, turde det være 
gammelt i Danmark. 
»Napa, den fina spetsiga delen af en rofva« : Rietz, Ordb. öfver 
Sv. Allmogespråket. 
