106 
her noget finnet og tvedelt med uligelange Smaagrene. Bla- 
dene overliggende, taglagte, fladt udbredte til Siderne, dog 
noget convexe paa Ryggen, skjævt fæstede over Axen; for- 
neden paa Bugranden have de en meget kort Bugflig, hvis 
kort afrundede, lidet eller slet ikke fremspringende forreste 
Rand bøier sig om mod Rygfligen og derved danner en skjævt- 
liggende, æg- og sækformet Fordybning, der gjerne indeholder 
en Luftblære, naar Planten vædes med Vand; Rygfligen er 
æg- og omvendt ægformet, stumpt afrundet og helrandet. 
Cellevævet bestaaer af afrundet -kantede, vandklare Celler 
med temmelig tykke, grønne Vægge, Randcellerne ere mere 
firekantede. Bibladene ere runde og flade, ved en smal og 
spidsvinklet Indskjæring delte i to stumpe Flige. Bægrene 
sidde enten paa Spidsen af Grenene eller paa meget korte, 
tobladede Smaagrene (saa de næsten synes siddende), der 
udspringe under Bladene fra Bugsiden. Dækbladenes Bug- 
flig er smal og tydeligt fremspringende, meget længere end 
Stængelbladenes. Bægeret er omvendt- ægformet, stumpt, i 
Mundingen tandet, skarpt 5-foldet; efter Kapslens Frembrud 
bliver det noget fladt og faaer paa Ryggen 1 , paa Bugen 2 
Folder. Støvsækgrenene ere meget smaa og tætbladede med 
tofligede Dækblade, hvis Bugflig er stor og afrundet. Tvebo 
(og enbo?). 
Lejeunia min uti s s ima Dumort., haarfin og spæd, med raeget 
smaa, indbyrdes adskilte, runde Blade med større Bugflig, samt meget 
mindre Biblade, saavelsom L. calcarea, ligesaa fin, med ægdannede 
sammenrullede og noget spidse Blade , hvis Overflade er ligesom 
takket paa Grund af de fremtrædende Celler, kunde muligvis findes 
her, den første paa gamle Træstammer, den anden ogsaa paa Stene 
og Klipper. 
GEN. 14: FRULLANIA RADDI. 
Perianthium coloratwn, suhcoriaceum., obovatwn, apice emar- 
ginatum et tuhidose apiculatum , dorso bi-, ventre unicarinato, 
in ramis ramulisve polyphyllis terminale. Capsula fere ad ba- 
sin valvata, breviseta. Folia incuba, lobo venir ali inflato, ex- 
cavato, stipitato. Awphigastria emarginata. Dioicæ v. monoicæ. 
Denne Slægt er let kjendelig fra alle andre ved den tem- 
melig regelmæssige Forgrening, de tætsiddende, sortegrønne, 
