112 
udsprinj^e fra Bladene, temmelig seig, men dog blød og slap. 
Den er uregelmæssigt forgrenet, de længere Grene ere lidt 
fjerdelte, i Spidsen budte. Bladene fladt tiltrykte, paa de 
større Grene altid tætsiddende, til Midten delte i to Flige, 
af hvilke Rygfligen er næsten kredsrund, dobbelt saa lang og 
bred som den skjævt rhomboidiske Bugflig; begge ere heel- 
randede. Bladcellerne ere sexkantede med fine Mellemvægge. 
De to Dækblade ligne Stængelbladene, men deres Bugflig er 
forholdsviis større. Bægeret er ved Grunden trindt, mod 
Spidsen ganske fladt og i Mundingen lige afskaaret, i ung 
Tilstand krummer det sig med Spidsen nedad; det er gul- 
grønt og bladagtigt. Kapslen rager næppe to Linier frem af 
Bægeret. Støvsækgrenene ere en Linie lange, kjølleformede 
og tætbladede med ved Grunden bugede Blade. Enbo. 
Bladranden opløser sig sædvanlig i Kimkorn og bliver 
derved tandet og udgnavet (forma propag uli fera N. ab E.). 
SUBFAM. 7: PTILIDIEÆ. 
Perianthium teres, in ramulo later oli vel in hifurcatione 
caulis terminale, membranaceum. et involucratum , vel coriaceum, 
densum, setosum et non involucratum. Folia incuba ciliato-fissa. 
Amphigastria foliis subsimilia. Dioicæ. 
Til denne lille Gruppe høre nogle af vore smukkeste 
Arter. Selv uden den sjeldent forekommende Fructification 
ere de let kjendelige ved den regelmæssige Forgrening, de 
smukt farvede eller glindsende Blade, der ere dybt delte i 
to Flige, der atter hver for sig opløse sig i flere eller færre 
Delinger. 
GEN. 17: TRICHOCOLEA N. AB E. 
Perianthium tubulosum, obtusum, setosum, carnoso-coria- 
ceum, e dichotomia caulis ortum. Caulis regulariter pinnatus. 
Folia con fervoideo -multipartita. 
Det saakaldte Bæger ' ) er væsentlig ikke andet end den 
stærkt udviklede Hætte. Frugtblomsterstanden bestaaer nemlig 
1) Gotische: Über Haplomitrium Hookeri. 
