118 
efter og ere næsten altid tæt taglagte; deres Rygrand springer 
langt frem paa Stængelryggen, medens Bugranden løber ned 
langs Stængelsiden, saa at næsten hele Bugsiden ligger frit 
for Dagen. De ere skjævt ovale eller noget triangulært af- 
smalnede mod Spidsen, der er stump og kort tretandet, samt 
nedadkrummet. Flagellerne bære tre Rækker tjerntsiddende, 
2-3-tandede eller helrandede og sylformede Smaablade. Støv- 
sækkene sidde i Hjørnerne af smaa, taglagte, bugede Blade, 
der danne et ganske lidet, lysegrønt Ax i Bibladhjørnerne. 
Tvebo. 
SUBFAM. 9: JUNGERMANNOIDEÆ. 
Perianthium termincde vel in mmulo proprio laterale, tubu- 
losum, cum- foliis perichaetialibus non connatum. Folia succuha. 
Gaulis irregulariter ramosuSy cum, vel sine amphigastriis. 
Denne vidtløftige Gruppe indeholder de allerfleste Arter 
af den gamle Slægt Jungermannia. Fra de øvrige Grupper 
adskilles den let ved flere iøinefaldende Mærker, saaledes 
ved den temmelig uregelmæssige Forgrening, de altid under- 
liggende Blade, det, idetmindste i ung Tilstand, mere eller 
mindre cylindriske Bæger, der er fuldt udviklet og ikke 
sammenvoxet med Dækbladene; dog er der enkelte Arter, 
hvor en saadan Sammenvoxning begynder at vise sig, ligesom 
vi ogsaa finde andre, hvor de øverste Dækblade smelte lidt 
sammen ved Grunden (Jungerm. porphyroleuca). 
GEN. 22: CHILOSCYPHUS CORDA. 
Perianthium laterale, sub foliis ortum, breve, bilabiatum vel 
trißdum. Calyptra persistens, chartacea, perianthio longior, apice 
irregulariter rumpens. Folia involucralia pauca, caulinis mi- 
nora. Folia subhorizontalia , explanata, decurrentia, intégra 
V. emarginata. Amphigastria bifida, fugacia. 
Det er temmelig store Planter med blege, lysegrønne 
elJer brunlige Blade; de ligne meget Lophocolea, men kjendes 
navnlig fra denne ved de meget flygtige , smaa Biblade, 
de næsten helrandede eller dog kun lidt udrandede Blade, 
samt især ved det (rigtignok yderst sjeldent forekommende) 
korte, tvelæbede Bæger og den udskydende Hætte. 
