157 
Denne Slægt adskiller sig tilstrækkeligt fra alle andre 
ved sin eiendommelige Fructification saavelsom ved Blad- 
stillingen. Svøbet bestaaer af to til Midten sammenvoxne 
Dækblade, hvis øverste frie, udrandede Spidser bøie sig ud 
'fra hinanden, hvorved Svøbet bliver tvelæbet; næsten hele 
Bægeret er sammenvoxet med den rørformede Del af Svøbet, 
der derved bliver kjødagtig fortykket; kun Bægerets 4 — 6 
Flige ere frie og sidde i Svælget af Svøbet. Bladene ere af 
temmelig fast Bygning, sidde næsten ganske lodret paa Axen, 
ere tvefligede og hule, oftest af mørkegrøn eller brun, under- 
tiden næsten sort Farve. De bestaae af temmelig tykvæggede 
Celler med store og skarpt afgrændsede Fortykkelseshjørner. 
Forgreningen er dichotomisk. Haarroddannelsen er meget 
sparsom ; den forekommer kun paa de nedliggende finere 
Grene, samt paa de saakaldte »radices fiagellares» eller Sto- 
loner: træagtige, skraat nedstigende, bladløse, rodstokagtige 
Grene af bleg Farve. 
77. SARCOSCYPHUS FUNCKII N. AB E., involucri labiis acute 
emar ginatis, lohis ohtusiusculis ; foliis patentibus, rotundato- 
ovatis et obovatis, ad medium bifidis, lobis acutiusculis, 
sinu acuto; caule subeflagellaris. 
N. ab E., 1. c, I, 135. Jungermannia W. M., Taschenbuch, 
422. Mart., fl. cr. erl. , tab. 5, %. 35. Eckart, 1. c, tab. 13, 
fig. 112 og 113 E. Hörnern., 1. c, 481 (Citatet af Flor. Dan. 888. b 
er tvivlsomt). 
Forekommer sjeldent hos os; jeg har kun seet den fra 
Fredriksdal (Mørch), samt fra den nordlige Deel af Salling 
og den bakkede Deel af Øen Fur, hvor jeg har samlet den 
i Frugt, paa lerholdig fugtig Jord mellem Lyng og Siv. Den 
ligner noget Jungermannia inflata. 
Den voxer i tætte, udstrakte, lave Tuer, er indtil 
Tomme lang, ^ Linie tyk, frisk grøn, senere mørkegrøn, 
sortebrun eller næsten sort, med fløielsagtig Glands, tvedelt 
og flerdelt-grenet ved Spidsen, ved Grunden sparsomt for- 
synet med bladløse, nedliggende og i Jorden skraat ned- 
stigende Flageller, fra hvilke nye, opstigende og oprette 
Hovedgrene udspringe; Grenene ere næsten overalt ligetykke 
eller i Spidsen kjølleformet fortykkede. Bladene ere fæstede 
