177 
efter udkomne Disputats »Elementa phyllologiæ« . Man bliver 
imidlertid skuffet i denne Forventning. D. var saa hildet i 
det Reichenbach'ske tydsk - unaturlige , saakaldte naturlige 
System, der vilde snøre Naturen ind i en Hegeliansk Spænd- 
trøie, at hans ellers saa skarpe og klare Blik blev omtaaget. 
Dels misforstod han da Tværribbernes Bygning hos Mono- 
kotyledonernes Blade, dels oversaae han den store Udbredelse, 
som de forgrenede Ribber have hos denne Afdeling af Plante- 
riget. Idet han i Terminologien afhandler »Enkelte Nerver 
(nervi simplices)«, siger han: »I iVlmindelighed gaae flere 
ganske fine Tværnerver (nervuli, nervi transversarii) imellem 
Længdenerverne (f. Ex. hos Poa aqvatica). De ere ikke 
Grene af disse, da de endogså a bestaae af andre 
Element ar dele«. Da Ribbernes anatomiske Bygning al- 
deles ikke omtales i de anførte Skrifter, er det ikke godt at 
vide, hvad der menes med den sidste Sætning; eet af to 
maa den imidlertid antyde : enten at Tværribberne bestaae af 
Cellevæv og slet ikke ere Karbundter, eller ogsaa, at der 
foruden Længderibberne findes et af disse uafhængigt System 
af Tværkarbundter, som krydse hine og kun tilsyneladende 
udgaae fra dem; at begge Anskuelser ere urigtige, skal jeg 
senere paavise. 
I det andet, ovenfor citerede, speciellere Værk udtaler 
D. sig, efter først at have omîalt Ribberne hos Dikotyle- 
donerne (Reichenbachs Phylloblastæ), saaledes om Mono- 
kotyledonerne (Acroblastæ) (Elem. phyll. p. 21) : « Folia 
Acroblastarum ab his multum differunt. De his hoc loco 
tantummodo annotabo , differentiam præcipue in eo positam 
esse, qvod nervi eorum simplices sunt, non ramosi, 
non ramifie at i«. Idet de forskjellige Blade senere nøiere 
beskrives, hedder det videre (1. c, p. 42): »In Acroblastis 
igitur nervi sunt simplices; ut e caule egrediuntur, ita immu- 
tati et invicem paralleli ad apicem excurrunt, folium paral- 
lelinervium formant. Conjunguntur qvidem nervulis exiguis 
s. trabeculis, hi autem plane recto angulo a nervis longitu- 
dinalibus exeunt et areolas qvadrangulas reguläres formant. « 
Her anføres altsaa en anden Grund til ikke at kalde Tvær- 
