193 
»feines Porcellan , dünn gearbeitetes Horn ist durchscheinend. Ein 
durchscheinendes Glas. Offenb. 21, 21. « Aaî Saa staaer det altsaa i 
Biblen ' ). Ja, saa er vel endog Luther den, der har vrøvlet. »Nei, 
med Luther var der aldrig Vrøvl«. Vi behøve ikke at gaae videre 
i den Retning. Lad os see Nogle, der ere yngre end 1774. Jeg 
citerer af Grim m : 
»durchscheinend, adj. und adv. durchsichtig». Her citeres først 
Joh. Aabenb. 21,21 ligesom hos Adelung; dernæst: 
»mit durchscheinendem rohre (perlucenti avena). Voss. 
rechts ihr murmelt ein quell mit sanft durchscheinendem wasser. 
Voss. 
ein bild, grau in grau gemahlt und mit durchscheinender färbe 
überzogen. Goethe.« 
For at tilfredsstille Anraælderen skal jeg endnu efter Griram 
anføre et Sted, hvor Ordet af Goethe bruges i modsat Betydning: 
»was gibt aquarellmalereien ihr heiteres, leichtes, den tag, als 
der weisze, durch die überzogenen färben durchscheinende papirgrund?« 
Goethe har altsaa brugt Ordet baade for at betegne Noget, 
der er gjennemskinnet , og Noget, der skinner igjennem et Andet. 
Det kunde da heller ikke feile , at der blandt Tydskerne ogsaa 
skulde være Nogen , der ikke syntes om Ordets almindelige Brug, 
og virkeligt see vi , at Oken , der ligesom Anmældereu , skjøndt 
ingenlunde uden Fynd , holdt meget af at pille ved Ord , bruger 
» durchscheinig « , hvor Werner har »durchscheinend«. Men fik han 
Nogen med sig? Nei, neppe en Eneste. 
Jeg har her maaske taget formeget Hensyn til Tydskerne ; 
maaske jeg ikke engang er berettiget til at sammenføre «durch- 
scheinend« med »gjennemskinnende« ? Vi ville da see om Ordet ikke, 
ogsaa udenfor Naturhistorien , hos os skulde være brugt saaledes 
som jeg har brugt det. Gaae vi til Joh. Aabenb. 21, 21 saa finde 
vi i Christian d. 3dies Bibel ) (1550): «it igjennemskinnende Glass«. 
Jeg finder »gjennemskinnende« i N.T. fra 1783, 1792, 1797, og det 
er formodentlig først ved Revisionen 1819 , at der kommer til at 
staae «gjennemsigtigt Glar«. Men Brugen har meget ældre Hævd, 
er meget ældre end som saa; thi Ordet forekommer allerede hos 
Henrik Harpestreng i det 13de Aarhundrede. Man see Molbechs 
Udgave^), Steenbogen, p. 144: »Jaspis hetær en ærlyk steen. Han 
^) Luthers første Udgave er fra 1522 ( »Septemberudgaven«). Ordet 
forekommer ogsaa i en plattydsk Bibel, 1523 : dorchschynend. — 
I (Joh. de Cuba?) Ortulus Sanitatis, edder Herbarius genomet, 
Lübeck 1520, forekommer »dorschynende roet win«. 
'^) »Dette fortræfi'elige Sprogmonument hører i Sprogformen blandt 
de ædleste af den danske Litteraturs classiske Frembringelser« . 
Levin, Lydl. 
^) Henrik Harpestrængs Danske Lægebog, udg. 1826. 
