205 
Sclerotium Pustula DC. i Mængde paa Egeblade i Decbr. 
Sclerotium (Spermoedia) Clavus DC. meget hyppig paa 
mange Græsarters Frugtknuder. 
Endvidere kunde nævnes som her forekommende adskil- 
lige torhen til Sclerotiaceerne henførte Svampe, som i nyere 
Tid ere sondrede derfra, saasom Acrosjjcrrnum compresmm 
Tode, Sclerotium populinum og Scl. salicinum Pers. o s v., og 
endelig nogle Svampe med sclerotieagtig Knold, nemlig: 
Peziza tuberosa Hedw. som er hyppig i Skovene i April — 
Mai; dens sorte sclerotieagtige Knold, som jeg oftere har 
funden fritliggende i Jorden uden nogen Peziza, ligner fuld- 
kommen Sclerotium varium , saa at der er al Grund til at 
antage, at den udvikler sig i en eller anden Plantes Rodstok 
(maaskee i Anemone nemorosa, som jeg hidtil aldrig har 
savnet i den umiddelbare Nærhed af den nævnte Peziza). 
Xylaria bullosa Fr. (Sphaeria bulbosa Pers.). Af denne 
som det synes meget sjeldne Svamp, der af Fries, Wallroth 
og Rabenhorst kun angives fra det Persoon'ske Findested i 
Harzen, fandt jeg den 20de Novbr. 1864 endeel Expl. i en 
Granplantage ved Skaarup. Den ligner nærmest Xylaria 
Hypoxylon Lin. men er forsynet med en sclerotieagtig Knold 
af indtil en Hasselnøds Størrelse. 
Typhula erythropus Bolt. paa Sclerotium crustuliforme Desm., 
som lindes paa Bladstilke af Ellen. 
Pistillaria civisqviliaris Fr. paa smaa sclerotieagtige Le- 
gemer paa døde Stængler af Pteris aquilina L. 
Dyrkningen af Sclerotier har jeg foretaget, dels ved 
at saae dem i Overfladen af Jord i Urtepotter, dækkede med 
Glasplader, dels ved at anbringe dem under en Glasklokke, 
hvis Tallerken stedse holdtes fugtig. I sidste Tilfælde ud- 
vikle de langt sikkrere og ialfald hurtigere den sporebærende 
Deel af Svampen, thi her kan Atmosphæren bedre holdes 
fugtig end i Urtepotterne, og det synes at komme langt mere 
an herpaa end paa at Jordbunden er fugtig. Den samme 
Iagttagelse, som Tulasne har gjort, nemlig at de udviklede 
Svampe stedse bestræbte sig efter at rette sig mod Lyset, 
