239 
med Frø, især paa Steder, der ere i Læ for Vindene. Vi 
ville for Øieblikket lade disse frugtbærende Exemplarer ude 
af Betragtning; senere komme vi tilbage til en nærmere 
Undersøgelse af dem. 
Den anden Klasse indbefatter alle de Exemplarer, 
som ikke have blomstret i den forløbne Sommer, og som ere 
forsynede med overjordiske, friske og grønne Blade. Vælger 
man blandt disse, der vexle meget betydeligt i Størrelse ind- 
byrdes, de største og bedst udviklede Exemplarer, vil man 
finde dem bygget paa følgende Maade : 
Plantens underjordiske Parti dannes af et næsten kugle- 
formet Legeme, der dog som oftest er temmelig fladtrykt, 
især paa den opadvendte Side. Udvendigt bestaaer dette 
Legeme af talrige traadformede og oftest haarfine Rødder, 
der ere lange, ugrenede og for Størstedelen brune, og som 
tilsammen danne en tæt sammenfiltret, forvirret Masse. Bort- 
tager man denne Masse, finder man indeni en fast og solid 
Knold af samme rundagtige, noget fladtrykte Form som 
ovenfor er angivet, og hvis Overflade næsten overalt er glat, 
blank og hvid. Rødderne, som ved første Øiekast maatte 
antages at udspringe fra Knoldens hele Overflade, vise sig 
nu i Virkeligheden kun at udgaae fra en forholdsviis lille 
Deel af samme og tilmed altid fra ganske bestemte Steder, 
nemlig deels fra et lille, skarpt begrændset Parti paa Knoldens 
Basis og deels fra fire ligeledes skarpt begrændsede, uregel- 
mæssigt rundagtige Partier paa Knoldens øverste Side om- 
kring det Sted, hvorfra Bladstilkene udspringe. Afskjærer 
man Rødderne paa de nævnte Partier, vise disse en paa 
Grund af Røddernes Gjennembryden ru Overflade, der tillige 
ligesom de ældre Rødder er mørk - brunagtig, medens den 
øvrige Deel af Knoldens Overflade, hvorfra ingen Rødder ud- 
springe, som ovenfor nævnt er glat og hvid. Knoldens Stør- 
relse vexler betydeligt; de største Exemplarer have en Dia- 
meter paa c. Ib^^. 
Det maa bemærkes, at denne Beskrivelse af Plantens 
underjordiske Parti er udkastet efter normale, vel udviklede 
