^13^ 
I Strasburgers nyeste arbejde (Zellbildung und Zell- 
tlieilung. 1876) omtales kun sværmsporens tilbliven og ud- 
seende, men ikke dens spiring. 
Af ovenstående litteraturoversigt, som ikke gør fordring 
på at være fuldstændig, men hvori dog vistnok de vigtigste, 
nyere arbejder ere nævnte, vil det være klart, at egenlig kun 
én forfatter, nemlig Hartig, har haft sværmsporer for sig, 
der have udviklet sig på lignendie måde, som mine. Da min 
Oedogoniumart endnu ikke er bestemt, kan jeg ikke angive, 
hvorvidt jeg har undersøgt den samme som han; de forfattere, 
som efter at have sét spiringen ikke angive noget om den 
besynderlige kappeafkastning, turde muligvis have haft andre 
arter for sig. Det kunde jo også være, at én og samme art 
udviklede sig på to måder; — hos den samme kimplante 
findes jo begge endog som regel, i al fald hos de af mig 
iagttagne individer. 
Det vilde have sin interesse, at sammenligne Oedogonium 
med Bulbochaete med hensyn til sværmsporens udviklings- 
historie. Bulbochaete har jeg af mangel på materiale ikke 
kunnet undersøge; Pringsheims angivelser desangående ere 
tildéls citerede ovenfor, og det synes, som om denne slægt 
viser en lignende afkastning af den første kappe , som min 
Oedogonium. Men udviklingen af cellen i det nærmest forud- 
gående stadium er mig uklar; Pringsheim siger nemlig (1. c„); 
»Nachdem die Spore sich festgesezt hat, sammelt sich eine 
farblose Masse in ihrer Spitze an, welche sich bald von dem 
grünen Inhalte der Spore scharf scheidet und als eine farb- 
lose obere Zelle zu erkennen giebt.« ... Hvad denne »farb- 
lose Masse« er, angiver forfatteren ikke. 
Måtte mine ovenstående iagttagelser over én af Oedogo- 
nium-arterne bidrage til, at sagen blev undersøgt også for 
andres vedkommende, vil min hensigt med publikationen af 
denne meddelelse være opnået. 
Købonh.ivi! i April 1S7(). 
