17 
heelt op ad den meget høie Bakke i talløs Mængde, men 
indenfor meget snævre og skarpe Grændser, udenfor hvilke 
jeg ikke har truffet et eneste Exemplar i disse Skove. Hin- 
sides Bækken saae jeg Juncus_^laucus, Carlina vulgaris og 
Rubusformerne R. corylifolius og R. plicatus , hvilken Sidste 
er Egnens almindeligste Rubus. Under Elletræerne langs 
Bækken voxer Stellaria nemorum, Scirpus silvaticus og Ri- 
bes nigrum, der et enkelt Sted danner fuldstændig Underskov. 
Storskoven paa Bækkens østlige Bred antager nu en ganske 
anden Characteer , idet den ophører at være reen Bøgeskov 
og gaaer over til Blandingsskov, bestaaende af Eg, Bøg, Røn, 
Asp, Birk, Hassel og^Rød-El. Egebestanden dannes af Quer- 
cus pedunculata og Q. sessiliflora, der voxe mellem hinanden, 
et Eorhold, der vedvarer heelt gjennem Koldens og Jexen 
Skove. Paa Skovbunden fandt jeg af characteristiske Plan- 
ter: Ilex Aquifolium, Convallaria majalis, Vaccinium Vitis 
Idæa, og Blechnum Spicant og paa Skovengene Carex dioeca 
og C. pulicaris. Paa en saadan Skoveng gjorde jeg i August 
1874 et mærkeligt Fund af forskjellige Cirsium-Bastardformer, 
nemlig 7 Exemplarer af C. oleraceo-acaule og 1 Exemplar af 
C. oleraceo-lanceolatum. 1 umiddelbar Nærhed fandtes Cir- 
sium lanceolatum og C. oleraceum, medens C. acaule fandtes 
noget mere fjernet. Det fundne Exemplar af C. oleraceo- 
lanceolatum afviger i en væsentlig Characteer fra det i Langes 
Hdbg. beskrevne, idet dets Stængelblade ikke ere nedløbende. 
Efter en halv Fjerdingveis Gang naaes Koldens Mølle. Her 
ophører Adslev Skov. Umiddelbart op til den støder Sand- 
marker, hvor Arnoseris pusilla voxer i Mængde mellem den 
sparsomme Sæd paa Bakkernes Top. Siderne af disse ere 
klædte med Lyng og Blaabær, fulde af vaade Pletter, hvor 
de for saadanne Forhold eiendommelige Planter findes i Mængde : 
Empetrum nigrum, Radiola millegrana, Scirpus cæspitosus og 
Drosera rotundifolia. Ved Bakkens Fod løber Bækken gjen- 
nem denne herlige Skovdal, hvis modsatte Side dækkes af 
Koldens Skov. Store smukke Weimuthsfyr, prægtige Bøge 
og gamle Graner udgjøre Bestanden i Storskoven, der staaer 
Bot. tiditakr. 3 r. II. Jouin. d. bot. 3 s. 11. 2 
