28 
Æcidier, voksende paa Berberis vùlg., Anchusa off., Rhamnus 
cathart. og Frangula, Ranunculus repens o. fl. til unge kraf- 
tige Planter af Korn- og Græsarterne, og de derefter kunstigt 
avlede Uredosporer sammenlignedes i spirende Tilstand med 
Uredosporer , indsamlede i den fri Natur. Ved disse Under- 
søgelser blev det mig klart, at de græsbeboende Rustarter 
trænge til en fornyet, grundig Undersøgelse. Blandt andet 
viste det sig, at Uredosporerne af den paa flere Arter af Poa 
almindelige Puccinia Poarum (der, som før bemærket, vistnok 
hidtil er anset som en Form af Puc. straminis) ogsaa ud- 
viklede mer eller mindre forgrenede Spiretraade. Der var 
altsaa en Mulighed for, at Æcidium Tussilaginis kunde staa 
i Forbindelse med en af de to saaledes fra P. straminis ud- 
sondrede Rustarter. Sporer af Æcid. Tussilaginis bleve der- 
for atter overførte paa unge Planter af Hordeum distichon og 
en Del Græsarter, hvoriblandt var Poa annua. For de før- 
stes Vedkommende gav Forsøget atter et negativt Resultat, 
hvorimod de inficerede Planter af Poa annua bleve stærkt 
rustbefængte, og faa Dage efter, at Uredosporerne vare brudte 
frem gjennem Overhuden paa Bladenes Overside , viste sig 
talrige Pletter med Vintersporer paa Bladenes Underside. 
Hermed maatte jeg slutte mine Forsøg i Efteraaret 1874 af 
Mangel paa Materiale. I Sommeren 1875 overførte jeg den 
omhandlede Rustart atter og atter paa forskjellige Arter af 
Poa, opelskede af Frø i Urtepotter, ligesom jeg ogsaa for- 
søgte at overføre den paa de dyrkede Kornarter og nogle 
andre Græsarter. Jeg skal her give en sammentrængt Over- 
sigt over disse Forsøg og dernæst ledsage dem med nogle 
Bemærkninger : 
