69 
Rum er i dem. Desuden optræde fortræede Celler inden for 
Skeden, gribende ind i den omtalte Ring af snævre Celler, 
og i Forbindelse med Karrene delende den i forskjellige 
snævercellede Partier (Phloem ?) ; Bygningen af Stængelen 
bør dog nærmere undersøges. Den omtalte Stængelopsvulm- 
ning skyldes en Forøgelse af Barkparenkymet. 
Spiringen synes aldeles ikke at være kjendt, skjønt - 
Planten, i alt Fald hos os, sætter ret rigelig Frø. 
Kimbladene ere omtrent aflang — lancetdanuede, noget 
skæve ved Grunden (Fig. 2, E) , budte, samt blege og med 
meget ufuldkomne Spaltaabninger, da de længe blive indesluttede 
i den sorte Frøskal (Fig. 2, B). Der sidder ejendommelige 
Kjertelhaar paa dem, dannede af et tocellet Hoved, en 
Stilkcelle og en i Epidermis nedsænket Fodcelle (Fig. H). 
Lignende Kjertelhaar findes i Mængde paa de nedre Stængel- 
dele og Udløberne (Fig. F). 
Kimstænglen og den svage Hovedrod frembyde intet af 
Interesse. Kimknoppen udvikler sig til en lille opret ugrenet 
Stængel (Fig. 2, A og C), hvis Blade med Hensyn til Former 
og Stillingsmaade fuldstændig ligne de udvoxne, blomstrings- 
dygtige Exemplarers; der fremkommer saaledes en Plante, der 
er et fuldstændigt Miniaturbillede af den voxne. Den naaer 
vist aldrig til Blomsterdannelse og^døer helt bort ved den 
første Væxtperiodes Slutning. Den ligner imidlertid ogsaa 
deri de udvoxne Exemplarer, at den efterlader en eller (højst?) 
to, smaa Udløbere, der ere Miniaturbilleder af de store 
Planters, ere traadfine med en Længde af vist højst en Tomme 
(Fig. C) og opsvulmede i Spidsen (Fig. D). Disse Udløbere, 
der udspringe fra Kimbladaxlerne, danne det første Over- 
vintringsorgan. Hvor mange Generationer der skal til, før 
Blomstringsalderen naaes, ved jeg ikke. 
Primulaceerne afgive et godt Exempel paa, hvorledes 
Slægterne i en og samme naturlige Familie afvige fra hver- 
andre i Henseende til Formeringens og Overvintringens Natur. 
