83 
Cardaraine am ara (Fig. 6). Paa de lodrette Rod- 
stokke af alle de Exemplarer, som jeg saralede i denne Sommer 
(1877), fandtes Masser af hvide Rødder; det viste sig, at de 
stedse stode oven for og omkring Knopperne, der for en stor 
Fig. 6. 
Del af en Stængel af Cardamine amara med et Blads Grunddel og en af 
denne støttet udlebende Grea, oven for hvilken et helt Rodknippe er kommet 
til Udvikling. Forstørret. 
Del udvikle sig til Udløbere ; de staa ofte forenede ved deres 
Grund til en eller to Knipper paa en lignende Maade som 
Rødderne hos Bændeltang. Paa Internodierne fandtes ingen 
Rødder. Cardamine pratensis og impatiens stemme med C. 
amara; Slægtskabet med Dentaria viser sig ogsaa heri. 
Sedum album. Den tynde, krybende Stængel er besat 
med trinde, kjødfulde , spredte Blade ; i Axlen af enkelte af 
disse komme Plantens tynde, lange og forgrenede Rødder til 
Udvikling; i Reglen støtter en Bladaxel ikke mere end én 
Rod, der hyppig ikke er nøje i Medianen, dog kunne ogsaa 
flere forekomme ved Siden af hverandre, maaske som For- 
greninger af hverandre; er der f.Ex. 3, saa er den ene gjærne 
større end de andre to og sikkert Moder til dem. En sjæl- 
den Gang fremkommer en Rod anden Steds end i Axlen. 
Er der en Axelknop, kunne Rødderne sidde f.Ex. en paa hver Side. 
Paa samme Maade forholde sig Sedum acre og reflexum. 
Efter at jeg havde gjort disse Iagttagelser, har jeg faaet 
Kochs »Untersuchungen üb. d. Entwicklung der Crassula- 
ceen« ; her omtales traadformede, lange Rødder, der udspringe 
af Bladaxlerne paa de Stængeldele, der ligge hen ad Jorden. 
6* 
