87 
f. Ex. hos Circæa, hvor den døer bort i 1ste Aar; de ud- 
løbende Jordgrene danne overjordiske Skud og have forgrenet 
sig stærkt; af hver Kimplante er der nu fremgaaet en tæt 
Tue af ret anseligt Omfang. 
Trientalis Europæa. Oven for omtaltes, at Rødderne 
kun findes paa den opsvulmede, overvintrende Stængelende 
og ofte i dens Bladaxler, skjønt dette næppe er Regelen. 
Det staar tilbage at undersøge, hvilke anatomiske For- 
hold der betinge den omtalte axillære Stilling af Rødder. 
12. SLÆGTEN CIRCÆA (hertil Fig. 8). 
De tre evropæiske Arters Naturhistorie er i alt væsent- 
ligt kjendt; man efterse navnlig Ascherson og Magnus 
(Bemerkungen über die Arten der Gattung Circæa Tourn. i 
Botan. Zeitung, 1870, S. 745 ff.) og Gay (i Bulletin de la 
soc. bot. de France , 1861 , p. 545) , men en kort Omtale af 
disse Forhold vil sikkert dog have Interesse for danske 
Botanikere, idet et og andet nyt føjes dertil, og Jordstæng- 
lernes og Spiringens Forhold oplyses ved Tegninger. 
Circæa lutetiana L. Ved Spiringen hæves de to stil- 
kede, bredt ægformede, budte Kimblade op over Jorden (Fig. 
8, i4), og Hovedaxen frembringer strax derefter Løvblade 
(Planten er 2-axet efter Skemaet: 1) K (eller N) , L, H. 
2) Blomst). Allerede i 1ste Væxtperiode kan den naa til 
Blomsterdannelse; ogsaa Klaser af 2den Orden kunne komme 
til Udvikling; de blomstre senere end Endeklasen, men i den 
enkelte Klase springe Blomsterne ud i normal, akropetal 
Følge. 
Hovedroden er tynd pælformet med mange tyndere Grene ; 
den lever kun Spiringsaaret ud. 
Planten har to Slags Formerings- og Overvintringsorga- 
ner, der begge ere meget givtige, nemlig Frø og underjordiske 
Udløbere. Der sørges strax for Dannelsen af disse sidste, 
idet i Almindelighed Axelknopperne i Kimbladenes (betegnede 
