94 
midt paa den ; nogle ere hvide, fyldige og glatte, andre bleg- 
brune og noget indskrumpede; nogle ere kun 1 Mm. lange, 
andre næsten 1 Cm.; nogle ere ægformede eller pæreformede, 
andre skjønt sjælden næsten kuglerundre , andre tenformede 
eller temmelig uregelmæssige og krummede. — Disse Dan- 
nelser ere af sygelig Natur, idet de aabenbart fremkaldes ved 
Rundorme (Anguilluler). Jeg har i de allerfleste fundet saa- 
danne i Barkvævet, der var blevet løst og lakunøst med Cel- 
lerne til Dels skilte fra hverandre og misdannede. Jeg har 
fundet dem i forskjellige Størrelser lige fra den ganske lille, 
der saa ud til at være nylig kommen ud af Ægget (skjønt 
saadanne dog ere sjældne) til de fuldvoxne store Dyr, og jeg 
har ogsaa hyppig truffet Æggene i forskjellige Udviklingstrin 
fra det, hvor Indholdet var én grynet Masse og til det, hvor 
et lille Foster, tydelig formet laa sammenrullet i det og 
krympede sig; Æggene ligge inde i selve Cellerne, der altsaa 
maa være blevne gjennemborede af Moderen, da hun lagde 
dem. 
Jeg formoder, at denne Anguillula er identisk med A. 
radicicola Greef (Ber. d. Marburger Gez. z. Beförd. d. Na- 
turwissensch., 1872, eft. Al. Braun), der »danner gallelignende 
Opsvulmninger paa de tyndere Rodgrene af forskjellige Plan- 
ter« saasom Poa annua, Triticum repens, Dodartia orientalis 
og Sedum-Arter. 
Af andre, beslægtede Dyr, som optræde paa Planterød- 
der, anfører Al. Braun i en lille Afhandling: » fJeber Gallen- 
bildung durch Aeichen« (Sitzungsberichte der Gesellschaft 
naturforschender Freunde zu Berlin, 16 März 1875) følgende: 
»die Rübentrichine«, Heterodera Schachtii Schmidt, paa hvil- 
ken Botanikeren Schacht først gjorde opmærksom. Denne 
for Runkelroekulturen saa skadelige lille Orm lever ikke i 
Røddernes [ndre som den anførte Anguillula radicicola, men 
i Hylstre, der blot udvendig ere klæbede fast til de fine Rod- 
trævler; den findes efter Kühn (Landwirthsch. Jahrbücher, 
1874, S. 47) ogsaa paa Rødderne af andre Planter, navnlig 
Havre, Byg, Hvede og Agersennep. 
