112 
som om Vejrforholdene kunne gjøre Forandring i denne Ud- 
vikling, der sikkert er den normale. 
Phyteuma spicatum L. (med Fig. 10). 
Skjønt omtalt af Christian Konrad Sprengel i hans 
»entdeckte Geheimniss« (1793) kan denne interessante Plantes 
Blomsterbygning dog nok fortjene at omtales igjen og illu- 
streres med bedre Figurer end Sprengels. 
Kronbladene ere liniedannede , men ved Basis stærkt 
udvidede, brede, uden Randhaar; de skilles tidligt ad ved 
Grunden (Fig. 1Ö Ä) , saa at der her opstaar vide Spalter, 
medens Spidserne endnu en Stund vedblive at være rørformig 
forenede, indtil Støvet er fejet ud ; gjennem disse Spalter er 
der en let Adgang til Blomstens Indre for Insekterne, medens 
en saadan fuldkommen vil være en Umulighed gjennem den 
øvre meget snævre, rørformede Del. Støvtraadene ere linie- 
dannede og have ligeledes meget brede Grunde, men disses 
Rande ere stærkt haarede og de fjerne sig ikke fra hver- 
andre; de tjene ganske som hos Campanula til at dække 
Honninggjemmet , som findes paa den brede Del af Ovariet, 
paa dets Top mellem Støvdragernes Grund og Griflen, og 
derved beskytte Honningen mod Regn , hvad ogsaa Sprengel 
bemærker. 
Støvknapperne ere liniedannede og trykkede tæt op til 
Kronen. Længe før Blomsten aabner sig, have de udkastet 
deres Støv, som i Masse fylder den øvre rørformede Del af 
Kronen, Mellemrummene mellem dem indbyrdes og mellem 
dem og Griflen; denne er paa Ydersiden besat med stive, 
spidst-kegleformede , 1-cellede Haar, i hvilke Protoplasma- 
strømninger til en Tid meget tydelig kunne ses ; disse Haar 
ere ganske tilsvarende til de Fejehaar, der findes paa Griflen 
af Compositeerne og de andre Campanulaceer; de mangle paa 
den nedre Del af Griflen, hvor der jo heller ingen Brug er 
for dem, da Støvknapperne ikke komme i Berøring med den, 
og da den senere jo ogsaa blottes, naar Kronen her springer 
op; men paa hele den øvre Halvdel af Griflen findes de ; jeg 
har ikke bemærket, at de krænge sig ind i sig selv som Cam- 
