125 
strakt sig og bøjet sig nedad, og Arvorterne blive noget 
længere og bøje sig lidt udad. Bestøvningsmaaden kjender 
jeg ikke. Da det nedre Kronblad i den lidt uregelmæssige 
Blomst er stort, kan det danne en god Landingsplads for 
Insekter, der komme flyvende; disse ville vistnok derved 
støde an mod Arret, men hvorledes de berøre Støvknappernes 
Porer, ved jeg ikke. 
Pyrola Slægten finds ikke omtalt i H. Müllers »Befruch- 
tung der Blumen«, og skjønt det forekommer mig, at jeg i 
et engelsk Tidsskrift har set dens Blomster-Biologie omtalt, 
har det dog ikke været mig muligt senere at finde nogen Op- 
lysning herom i Literaturen. Jeg anbefaler den til nærmere 
Undersøgelse. 
Ved denne Lejlighed kan der ogsaa gjøres opmærksom 
paa saadanne Variationer i Blomster, der angaa deres Stør- 
relse. Nogle variere meget betydelig. Saaledes har jeg 
truffet Campanula r otun difolia L. med Kroner af 10 og 
af 15 Mm. Længde, skjønt alle fuldt udviklede. 
Saxifraga granulataL. varierer ligeledes temmelig be- 
tydelig; jeg har fundet den med Blomster af 1 Cm. og l'/s 
Cm. Længde, som alle vare lige vidt udviklede, og som fandtes 
paa samme Lokalitet, om det end synes, at de storblomstrede 
fortrinsvis forekomme paa mere skyggefulde, de smaablom- 
strede paa mere aabne solrige Steder. Jeg har hidtil ikke 
bemærket, at disse Størrelsesforhold staa i Forbindelse med 
Forskjelligheder i Kjønslivet. I samme Blomsterstand som 
de tvekjønnede Blomster findes ogsaa undertiden smaa Han- 
blomster, af c. 8 Mm. Længde. 
Halian thus peploides Fr. (Fig. 13) anføres i Lange's 
»Danske Flora« som Tvekjønsblomst hørende til Lin ne' s 
10de Kl. Den kan nok føres herhen, men burde dog tillige 
opføres under 22de Kl. som Tveboplante, thi saa vidt jeg 
har bemærket er det vel endog sjældnere, at den optræder 
tvekjønnet. Dette dioiciske Forhold synes ogsaa at være be- 
