138 
Kjendetegn, som hidtil ikke have været tilstrækkelig benyt- 
tede, saaledes (foruden Blomstrings- og Løvfaldstiden) Høj- 
den, Grenenes Retning*), Barken, saa vel hvad Farven som 
den større eller mindre Tilbøjelighed til Afskalning angaar. 
Vigtige Kjendetegn ere fremdeles Blomsterstanden , Kronbla- 
denes Stilling i den nys udsprungne Blomst (hvorpaa C.Koch 
med Rette lægger megen Vægt) ; derimod er for de fleste 
Arters Vedkommende Bladenes Form , Indskjæring og Be- 
klædning mange Variationer underkastet, i hvert Fald maa 
der nøje skjelnes mellem Bladene paa de blomsterbærende 
Grene og paa de golde Skud, som hos flere Arter ere ikke 
lidet indbyrdes forskjellige ; en Forskjel, der i Regelen ikke 
er antydet i Beskrivelserne. Griffelens forskjellige Grad af 
Kløvning, hvorpaa Schräder især lægger Vægt, er ogsaa en 
Karakter, der maa benyttes med Varsomhed; hos flere Arter 
har jeg funden dette Forhold lidet constant, og Maximowicz 
har ogsaa anført flere Exempler paa Foranderlighed i denne 
Henseende. 
3. BERBERIS SEROTINA Lge. (Tab. IV). 
(Ind. sem. hort. bot. Haun. 1872, adnot. p. 5). 
Char, emend. : 4 — 6-pedalis, ramis gracilibus, elongatis, 
strictis, sulcatis, fuscopurpureis, vernicoso-nitidis; spinis medi- 
ocribus, plerumque tripartitis; foliis parvulis, spathulatis v. 
obovato-lanceolatis, longiuscule mucronatis, integerrimis, supra 
laete viridibus, distincte reticulato-venosis ; racemis crebris et 
invicem approximatis , brevibus, subcorymboso-densifloris, in 
pedunculo florum fasciculos superante, florendi tempore leviter, 
fructiferis valde arcuatis; floribus parvulis, 10—14 in singulo 
racemo; petalis pulchre citrinis, obovatis,apice undulato-erosis; 
*) Denne Karakter, som Maxim, tillægger liden eller ingen Værdi („certum 
est, ramiflcationem patulam v. divergentem .... pro distinguendis spe- 
ciebus nil valere" 1. c. p 39) er jeg efter fleraarig Erfaring fra en større 
Samling Arter, dyrkede under lige Betingelser i Henseende til Lys, Jord- 
bund og Læforhold, tilbøjelig til, i det mindste for flere Arters Ved- 
kommende, at tillægge ikke ringe Vigtigbed for Artsbestemmelsen. 
