154 
kymatiske Parti her har trukket sig tilbage og givet Plads 
for et tyndvægget Parenkym. "^j 
En Analogi til dette Porhold har jeg fundet omtalt hos 
Trecul,**) hvor det om Nnphar lutea hedder, at man kan 
træffe Spidsen af Roden berøvet sin Hætte, hvilket fandt 
Sted, naar »Roden syntes at have ophørt med at voxe« ; 
hos Russow (1, c. S. 53) beskrives Rodpiggenc hos Pandanus 
som Birødder uden Hætte; og endelig kunne Rhizoiderne hos 
Psilotum og Rodbærerne hos Selaginella muligen henføres til 
den samme Kategori. 
Stængelpareukymet om Roden er ofte stærkt delt. De 
umiddelbart op til Roden stødende Lag ere i de fleste Til- 
fælde komprimerede; hvor Parenkymets Celler endnu ere 
hele, er Stivelsen i dem i en stærk Opløsningstilstand ; ganske 
smaa Stivelsekorn har jeg kun fundet i disse Lag. Paa 
enkelte Steder var Parenkymet helt opløst, Cellevæggene 
ganske utydelige ; paa andre Steder havde en stærk Kork- 
dannelse fundet Sted om Roden, hvis Epidermis da ligeledes 
var fortykket. 
Hos ikke faa af de undersøgte Planter vare Rødderne 
aldeles opfyldte af Hyfetraade, der tydelig nok vare trængte 
ind gjennem Røddernes nederste Parti og nu havde skudt sig 
ind i de bløde Væv, ja endogsaa i Karrene. 
Denne ejendommelige Udvikling af Bromeliaceernes Rød- 
der maa ~ som antydet af Prof. Didrichsen paa Mødet i 
Botanisk Forening 23. Marts 1876 — være en Følge af de 
Forliold, hvorunder Planterne optræde. Det er tropiske 
Planter, som voxe paa Klipper, paa den tørre, haarde Jord, 
paa Campos med de ødelæggende Brande eller det er 
*) Dette kan altsaa i fysiologisk Henseende siges at erstatte Hætten. 
Smlgn. Forholdet mellem yngre og ældre Kødder hos Villarsia 
(Eriksson, Om Meristemet i Dikot. vaxt. rotter. Lunds Univ. Aarsskr. 
XIII). 
**) Anm. d. Sc. III, 6, 1846, S. 3J0. 
