167 
Epidermis. Epidermis paa Rødderne i Stængelen var over- 
ordentlig stærkt udviklet paa enkelte Partier. 
An opl op hyt um (Tillandsia)? (vildtvoxende , Gla- 
zioQ N. 8019 in hb. Warm.). Det stærkt udviklede Rhizom 
var forkullet. De Rødder, der havde forladt Stængelen i Nær- 
heden af Jordens Overflade, antoge ejendommelige forvredne, 
knoldede Former. 
De øverste Rødder i Stængelen udsprang c. 10 Centim. 
over Jorden eller maaske endnu højere. 
Rødderne forløb uregelmæssigt gjennem Stængelen. En 
havde forladt Stængelen højt oppe og gik nedad som Luft- 
rod. Den havde forgrenet sig. 
Epidermis var særdeles tyndvægget og stærkt udviklet, 
undtagen hvor den stødte op til den tykvæggede Bark, hvor 
den var fladtrykt og tykvægget. Hist og her strakte sig. 
meget lange, kegleformede Celler ind mellem 
Stængelparenky met, men deres Forbindelse med Roden 
(hvilken de sikkerlig tilhørte) var ved Indtørringen bleven afbrudt. 
I den ældste Del af Rhizomet var Stængelens Parenkym 
fuldstændig forsvundet paa de yderste, forkullede Lag nær, 
hvilke dannede en løs Skede om Rodknippet. 
Enkelte Rødder vare stærkt opfyldte af grenede Hyfetraade 
Pityrophyll um (?) (vildtvoxende. N. 8018 u. s.). 
Rødderne gjennemkrydse Rhizomet i alle Retninger. Epi- 
dermis var indtørret og ukjendelig. 
En ikke bestemt Art. (vildtvoxende, N. 8022 u. s.). 
Rødderne i Stængelen have mangecellede Epidermispapiller. 
Deres indre Bark er smaacellet, men Karrene ere meget 
store. Den ydre Bark er meget tykcellet, sort. 
Anoplophytum (Tillandsia)? (vildtvoxende, N. 8598 
u. s.). Epidermis paa Rødderne i Stængelen er over Alt flad. 
Et tæt Bundt af Rødder var traadt ud af Stængelen paa 
samme Tid. De vare tæt sammenklemte indbyrdes og stem- 
mede mod Barken af det Træ, hvorpaa Planten voxede; deres 
Tværsnit var derfor kantet. I enkelte af disse Luftrødder 
var der dannet sekundære Rødder, der fuldt udviklede voxede 
