63 
Egne, samt hvad Haven selv kunde yde. Lokalet blev som 
Følge af denne raske Tilvæxt snart for trangt, saa meget 
mere som det hidtil havde maattet tjene til Opbevaring af 
flere HerbaVie-Afdelinger, og det blev da nødvendigt at ud- 
vide det, hvilket skete ved Tilbygning af en Etage (1854). 
Da nu desuden Herbarierne i 1856 flyttedes til Hovedbyg- 
ningen, vandtes derved saa megen Plads, at en Sondring 
kunde foretages mellem de forskjelligartede , men hidtil i en 
eneste Sal samlede Gjenstande, saaledes at de tørre Gjen- 
stande fik Plads paa første, Spiritussagerne paa anden Sal. 
Efter at Tilbygningen havde fundet Sted overdroges det 
1855 Prof. Didrichsen at fortsætte den begyndte Ord- 
ning. Uagtet det ikke varede længe inden den Plads, 
hvorover man kunde raade , efterhaanden som Opstillingen 
skred frem, viste sig for lille til at rumme Gjenstandene, 
naar disse skulde faa den fulde Betydning ved ikke at 
sammentrænges alt for stærkt, lykkedes det dog hidtil no- 
genlunde at fremstille de for Videnskaben vigtigste Styk- 
ker og at bevare de øvrige uskadte indtil rigeligere Rum- 
forhold i den nye Museumsbygning ville tillade at begynde 
paa en Opstilling af de anvendte Plantedele paa en fyldig, 
let overskuelig og til Belæring for det større Publikum tjen- 
lig Maade. 
Den indtil videre i det ældre Museumslokale anvendte 
Ordning af Stoffet er følgende : 
Tørre Frugter og Frø. Det store Antal Stykker 
af denne Art, som Museet ejer, er fordelt efter de na- 
turlige Familier, hvortil de Planter henhøre, som have 
leveret Frugterne. Efter Beskaffenheden af de vedkom* 
mende Stykker ere disse opstillede enten i Skabe med 
Glasdøre, i Montrer eller i Skuffer. Under denne Afdeling 
findes mange værdifulde og lærerige Stykker, f. Ex. en 
stor Blomsterstand med talrige Frugter af Sågus Rumphii*), 
') Skjænket af Dr. med. L an ggaar d til Prof. Didrichsen og af denne over- 
ladt til Museet. 
