75 
stod for Müller som en Plante dannet af 16 Celler, men som 
et Dyr, og denne Formeringsart staar som en Fødsel; der- 
for lyder Forklaringen til hans Fig. 11, Tab. XVI (i »Anim. 
infusoria«): Gon. pectorale', «in partu, globulo singulo no- 
vum animalculum, sedecim corpusculis constans, formare inci- 
piente« ; ligeledes findes ogsaa hos senere Forfattere lignende 
Udtryk; saaledes taler Dujardin om •> accouchement» ♦ Den 
opfattedes af Müller tillige som et Dyr. Derimod se vi alle- 
rede 1774, at Pastor Goetze, som ved en Ven havde faaet 
Exemplarer sendt af den, opfatter den som et Selskab, hvil- 
ket han sammenligner med f. Ex. Polypernes. Der skulde 
imidlertid gaa over 60 Aar, fer denne Anskuelse atter blev 
udtalt og trængte igjennem. 
Den første, der i Gonium saa en Plante, var Tur pin 
men hos Ehrenberg er den desuagtet fremdeles et Dyr. 
1838 udkom hans store Infusorieværk^). Her omtales den 
under Navnet »grüner Tafelthierchen « , og nu er den igjen en 
Familie dannet af 16 »Dyr«, med et fælles krystalklart »Pan- 
ser« ; Ehrenbergs Mikroskop tillod ham at se Cilierne og 
de »indre Organer«. »Die Tafelthierchen« mangle Øje og 
»Schwanz«, men de udstyres forøvrigt som alle hanslnfusionsdyr 
à la højere Dyr: »sie haben im Inneren grüne Körnchen als 
Eier« (Klumper af klorofylfarvet Plasma), »eine rundliche, 
matt durchsichtige Samendrüse« (rimeligvis en Vakuole, som 
den jeg oven for beskrev), og »eine veränderliche klar durch- 
sichtige Samenblase« (kontraktil Vakuole); i Forenden er 
en Mund. 
Efter at Siebold (ifølge Cohn) havde ført Gonium pec- 
torale hen til Planterne, fordi den manglede den Kontraktili- 
tet, hvorved den dyriske Celle skulde skilles fra Plantens, 
var det Cohn, der i 1853 (1. c.) gav os de bedste og nøj- 
agtigste Oplysninger om Gonium, hvortil der ikke siden den 
Tid er føjet noget Væsentligt, naar undtages Al. Brauns 
Mémoires du Museum, 1828. XVI, S. 322. 
^) Die Infusionsthierchen als volkommene Organismen, 
