119 
inden den begynder at udvikle Interfasciculærved; endeel at 
Procambiet forbliver udenom Cambialringen og danner et 
temmelig tykt Lag Blødbast udenpaa denne, hvori vi altsaa 
liar en Forskjel fra Teucrium, hos hvilken der i lang Tid 
saa at sige ingen Blødbast findes udenpaa Interfasciculær- 
cambiet. En ganske lignende Udvikling finde vi hos Mentha 
viridis; hos ingen af dem dannes der Bast, hos dem begge 
er Karbundtskeden iøjnefaldende og paa Grund af stedfundne 
Tangentialdelinger findes der nogle flere Lag udenpaa af 
samme i Tværsnit rectangulære Form; endelig er der det 
at mærke, at der i Rodstokken, af hvilken den overjordiske 
Stængel er en directe Forlængelse, ikke dannes nogen Kork, 
men at de periferiske Celler, først de i Vingerne, skrumpe 
sammen og blive brune og tørre og tildeels skalle af. 
Leonurus Cardiaca har ligesom Lamium album en tyk 
kjødet Stængel af ganske samme Bygning som hos denne, 
hvad de almindelige Træk angaaer; de 4 stærkt udviklede 
Collenchymstrænge ere forbundne ved de noget collenchy- 
matisk fortykkede ydre Cellelag i den primære Bark. Mellem 
Karbundterne bliver der et af noget mindre Celler bestaaende 
Væv tilbage, i hvis inderste Lag der fremkommer en Cam- 
bialring, hvis Celler ere store. Her kan endnu nævnes J/ar- 
rubium vulgare og Melissa officinalis og sandsynligvis de 
Heste Labiater med en urteagtig og tyk Stængel af et regel- 
mæssigt, firkantet Omrids. Hermed ville vi forlade denne 
Typus og betragte nogle Planter, hvor Stænglens Overgang 
fra primær til secundær Væxt gaaer noget anderledes for sig. 
Cedronella M ex i c ana. 
Stænglerne ere skarpt fiirkantede med Collenchymstrænge 
i Kanterne, men ellers er Barken næsten ganske uden col- 
lenchymatisk Fortykkelse. Chlorophyllet findes hovedsage- 
lig i det 3die og 4de Cellelag uden fra, men er afbrudt 
under Collenchymstrængene. Mellem de 4 med veludviklet 
