130 
arrivés à une certaine distance du cambium, se divisent 
transversalement de manière à donner des tronçons à peu 
pres isodiamétriques; leurs parois brunissent, et tout le tissu 
présente les principaux caractères du vrai suber«. Han op- 
kaster nu det Spørgsmaal om det Bælte, hvori disse Trans- 
versaldelinger gaa for sig, kan betragtes som et virkeligt 
Pliellogen, og minder om at saadanne transversale Delinger 
i mange Tilfælde gaa forud for Dannelsen af virkeligt Kork. 
Den Omstændighed, at der kan dannes en Slags falsk Kork 
i den primære Bark, har jeg just fremdraget for Labiaternes 
Vedkommende (Om Korkdannelsen o. s. v. pag. 34). 
Den secundære Barks videre Udviklingshistorie hos L. 
vera viser nu efter mine Iagttagelser Følgende. Allerede for 
for det ubevæbnede Øie sees Barken at være skallet af i 2 
Lag. . Det ydre er som ovenfor omtalt bleven løsnet fra 
Sammenhængen ved at den primære Barks Celler have givet 
efter for det stærke Tryk indenfra og ere bristede, det indre 
Lag derimod bestaaer af Bastbundterne tilligemed det 
indenfor dannede Korklag (Tab. III Fig. 9), der har en 
Tykkelse af henved en halv Snes Celler og løsrives saa fuld- 
stændig fra Bastparenchymet, at end ikke Phellogenet bliver 
tilbage, hvilket iøvrigt forinden har tabt sin Characteer som 
saadant. Ganske vist mister ogsaa de nu ydre Cellelag deres 
cellulose Character, medens der i det 3die eller 4de Cellelag 
udvendig fra opstaa fine tangentiale Vægge, ganske som en 
ny Phellogendannelse; hvorvidt dettes Virksomhed gaaer, har 
jeg imidlertid ikke kunnet iagttage. Ligeoverfor Ve s que' s 
Fremsilling maa altsaa fremhæves, at Korken i hele sin 
Tykkelse skaller af tilligemed Bastbundterne samt, at der 
utvivlsomt opstaar nyt Phellogen dybere inde i den secun- 
dære Bark. 
SAMMENLIGNENDE UDSIGT OVER VÆVENE. 
Efter saaledes at have gjennemgaaet nogle Typer, ville 
vi gaa over til at betragte de enkelte Vævformer og derved 
