137 
temmelig tyk, betydelig tykkere end hos forrige og den pri- 
mære Bark antager efterliaanden et meget forvirret Udseende, 
idet dens Celler stadig, eftersom de udvide sig tangentialt, 
dele sig radialt og i andre Retninger. Yderst i den secun- 
dære Bast danne sig Bastbundter. 
Volkameria aculeata. Under det subepidermale Cellelag 
findes et Lag fortykkede, langstrakt parenchymatiske Celler; 
indenfor denne Ring, der minder meget om den, vi finder hos 
mange Caryophyllaceer, dannes der Kork; derindenfor er det 
chlorophylførende Lag, der indadtil støder til Bastbundterne. 
Lantana crocea, Collenchymet svagt udviklet eller ialt- 
fald tidligt henfaldende. Phloëmet udvikler en Kreds af 
Bastbundter, indenfor hvilke Korken opstaaer. Paa samme 
Maade forholder Lantana purpurea sig. 
Af disse faa tilfældigt grebne Exempler fremgaaer altsaa, 
at Korken ogsaa i denne Familie kan opstaa i meget for- 
skjellig Afstand fra Stængeloverfladen. 
Af de med Verbenaceerne nærbeslægte P'amilier Myopo- 
rineæ og Selagineæ har jeg undersøgt henholdsvis Myoporum 
serratum og Selago Gillii, men skal her blot bemærke, at 
den første med Hensyn til Stænglens Overgang fra primær 
til secundær Væxt minder mest om Salvia aurea og ligesom 
denne mangler Collenchym og udmærker sig iøvrigt ved sine 
yderst i Primærbarken liggende Harpixgange, den anden der- 
imod har mere tilfælleds med Origanum sipyleum og har eien- 
dommeligt anordnet Collenchym. 
Acanthaceæ. Stænglen hos Goldfnssia isophylla er 4- 
kantet med 4 fremspringende Ribber. Epidermis er forsynet 
med en tydelig og glat, men ikke tyk Cuticula; indenfor 
denne af tavleformige Celler bestaaende Epidermis udvikler 
sig en meget tyk Collenchymring, hvis Celler ere meget 
stærkt fortykkede med ofte convex i Lumen fremspringende 
Fortykningsmasse, hvilket sjældent iagttages hos denne Gruppe 
af Familier, samt af en Længde, der adskillige Gange over- 
gaaes Breden; de ere rent parenchymatiske, forsaavidt som 
