159 
stor Bugt, der er smallest nærmest inde ved Fibrovasal- 
strængen og bredere længere ude, idet Siderne af Kornet di- 
vergere noget. Paa Fig. 16 ses det, at e og po ligne de 
tilsvarende Partier hos Elymus, men at Cellerne ere mindre. 
Den lyse Stribe (1) er tydelig; Cellerne i b ere utydelige. 
Partiet t er bredere end hos Elymus. Undertiden ere nogle 
af Glutencellerne delte; Amylumkornene ere af samme Stør- 
relse som Hvedens. Hos denne ligesom hos de følgende 3 
Arter findes der mange smaa Amylumkorn imellem de store; 
disse ere lidt større hos A. junceum end hos de andre Arter. 
Paa Tangentialsnit ses det, at Cellerne po ligne dem hos 
Elymus; de brune Celler (b) ere utydelige; de synes at krydse 
de forrige næsten under en ret Vinkel. 
2. A. obtiisiusculum Lge. Kornet 
5 mm langt, lyst gulbrunt, haaret i Spid- 
sen, meget mindre end forrige; Avnerne 
løsnes let; i Tværsnit (Fig. 17) stærkt 
Fig. 17. Agropyrum buet. Siderne næsten parallele. I Skallens 
obtusiusculum. • i- 
Tværsnit. oygnmg ligner denne Art den forrige, men 
i po ere Porerne mindre tydelige, og Gluten- 
cellerne ere meget mindre. I Tangentialsnit ligne po de 
tilsvarende Celler hos forrige Art. Let at kjende fra de tre 
andre Arter. 
Fig. 18. Agropyrum canirmm. Agropyrum caninum. Et Stykke 
Tværsnit. af Kornet i Tværsnit. 
2. A. caninum Roem. et S. Kornet 5,5 mm langt, 
mørkebrunt, ofte med violet Skjær, haaret i Spidsen. I 
Tværsnit (Fig. 18) have alle de af mig undersøgte Korn i 
