164 

Fig. 25. Sch. Benekeni. 
A. Tværsnit. B. Amylumkorn. 
Fig. 1^. Sch. serotinus. 
A. Tværsnit. B. Amylumkorn. 
set ovenfra 5 bliver bredere end Kornet af S. sterilis. po 
have i Tværsnit et gulgrønt Indhold; i mindre modne Korn 
ser man Chlorofylkorn i Cellerne, hvorfor jeg antager, at det 
farvede Indhold hidrører fra disse. Ved Behandling med 
Kali blive Cellerne lysere, og der ses baade store Porer paa 
Cellerne og Intercellulærrum imellem disse, h utydelige; ved 
Behandling med Kali blive de tydelige. I Tangentialsnit 
ses der store Intercellulærrum, som hos Bromus secalinus (se 
Fig. 29). Glutencellerne ere ordnede i een Kreds og kun 
sjældent delte, Amylumkornene ere meget smaa. 
4. S. serotinus Rostrup. Kornene af denne Art, der 
nu er adskilt fra forrige, ligne meget dem hos hin, men naar 
de ere fuldt udviklede, ere de noget længere (c. 9 mm) og 
bredere, hvilket sidste ses af Tværsnittet (Fig. 26). Gluten- 
cellerne ere hyppigere delte hos denne end hos forrige Art. 
5. S. ere c tus (Fr.). Kornet 8 ram langt; det ligner 
i Farve, Størrelse og Form Kornet af S. Benekeni, fra hvilket 
det kun med Vanskelighed kan kjendes. Paa de af mig un- 
dersøgte Korn har jeg dog iagttaget følgende Forskjelligheder, 
men om de ere constante kan jeg endnu ikke med Sikkerhed 
afgjøre af Mangel paa tilstrækkeligt Materiale. Kornet er 
i Tværsnit (Fig. 27) som oftest mere buet og meget hyp- 
pigt skævt, idet det er mere udviklet paa den ene end paa 
o 
o oB 
«3 o 
Fig. 27. Sch. erectus. 
A. Tværsnit. B. Amylumkorn, 
Fig. 2S. Sch. inermis. 
A. Tværsnit B. Amylumkorn. 
