11 
ödlors vertebror, och af Owen fått benämningen zygosphenapo- 
phys. Öfverst å neuralbågen, och vid nenrapophysernas för- 
ening är en hoptryckt och i longitudinell riktning bred neural- 
tagg, som är något böjd bakåt, samt vid spetsen tvärt afhuggen. 
Å undre sidan af verteberkroppen är en lång, och uågot bakåt 
riktad hypapophys, som har sitt läge närmare intill vertebrans 
bakre ända, ehuru den med en köl utgår från främre kanten af 
densamma. Vid bakre delen af vertebran är å hvardera sidan 
af neuralbågen en zygapophys, eller egentligare en postzygapo- 
phys, långt utstående åt sidan, och med articulationsytan, så- 
som vanligt, riktad nedåt. Då vertebran betraktas bakifrån, 
synes innanför hvardera af de bakre zygapophyserna , och å inre 
sidan af neurapophyserna en kavitet eller fossa (^sygantrum , Owen) , 
som på undre sidan har en articulationsyta , för articulationen med 
de främre zygosphenapophyserna af följande vertebran, hvilka in- 
tränga i denna kavitet. Nämnda articulationsyta har en utstående 
kant baktill, som tyckes antyda, att den är belägen på ett ser- 
skildt utskott, som vi skulle vilja kalla den bakre zygosphen- 
apophysen Till alla dessa utskott eller apophyser kunna 
läggas ytterligare tvenne, nemligen de båda neurapophyserna. 
Sålunda har denna vertebra inalles aderton utskott eller apo- 
physer, derigenom ådagaläggande den starka byggnaden af rygg- 
raden och den dertill hörande musculaturen hos ormarne. Läg- 
ger man härtill, att den starka konvexiteten af verteberkroppens 
bakre ledyta gör ryggraden serdeles böjlig, oaktadt dess starka 
apophyser och dithörande musculatur, så finner man lätt, att 
denna byggnad för sitt ändamål är serdeles fulländad. 
Det bör här anföras, att man har ansett, att hufvudets ben 
äro bildade genom transformation af verteberelementer, och att 
det sålunda skulle bestå af flera serskilda vertebror. Körande 
antalet af dessa hafva meningsolikheterna varit färre, än rörande 
de serskilda benens hänförande till sina respektive verteberele- 
menter. Yi vilja emellertid äfven i detta fall framställa Owens 
theori, ehuru vi dermed ingalunda vilja hafva sagt, att vi obe- 
tingadt antaga densamma-). 
1) A samma vertebror af Vipera herus synes det tydligt, att denna 
articulationsyta är belägen på ett serskildt utskott. 
2) Th. H. Huxley (Lectures on the element^ of Comparative Anatomy) 
och Carl Gegenbaur (Grundziige der Vergleichende Anatomie, 2 Aufl.) 
hafva förkastat densamma, såsom det synes, på giltiga skäl. 
