77 
med undantag af sköldpaddorna, derigenom, att dess öfra ända 
är tjockare, och i förening dermed dess ledhufvud mera närmande 
sig till den halfspheriska formen. Härifrån göra dock kloak- 
djuren undantag , i det deras öfverarm företer samma hoptryckta 
form å den öfre ändan, och samma transverselt ovala ledhufvud, 
som hos foglarne och reptilierna. Från foglarnes afviker det 
dessutom derigenom, att det vid öfre ändan icke har något hål 
för någon luftgång. Bland de reptilier, som hafva extremiteter, 
utmärka sig sköldpaddorna från de andra derigenom att de, lik- 
som däggdjuren, ha ett halfsphseriskt ledhufvud å öfverarmen. 
Detsamma är förhållandet med groddjuren. Vid nedre ändan har 
däggdjurens öfverarmben i allmänhet, med undantag af fläder- 
mössens och hvaldjurens , en mer eller mindre djup grop å bakre 
sidan {fossa anconcea)^ hvilken saknas, eller är endast svagt 
antydd hos de andra ryggradsdjur, som hafva detta ben fullt ut- 
bildadt. Denna skiljaktighet beror derpå, att olecranon eller 
processus anconceus å ulna hos däggdjuren, med undantag af 
flädermössen och hvaldjuren, i allmänhet är mera utbildad än 
hos de andra ryggradsdjuren. Med afseende på de öfriga delarne 
af främre extremiteterna är det för däggdjuren utmärkande, att 
deras fingrar utom tummen, och med undantag af hvaldjurens, 
konstant hafva trenne leder eller phalanger. Hos foglarne öf- 
verstiger dessa phalangers antal sällan två, hos reptilierna vexlar 
det mellan två och fem, och hos groddjuren mellan två och tre. 
Med undantag af siren- och hvaldjuren, äga däggdjuren ett väl 
utbildadt bäcken (pelvis)^ som, liksom hos foglarne och en del 
reptilier, å hvardera sidan har 3:ne distinkta bäckenben, hvilka 
sammanstöta i acetabulum. Från foglarnes bäcken afviker det 
derigenom, att det vanligen har ett mindre starkt fäste; att 
korsbenskotornas antal i allmänhet är mindre; att sittbenen hafva 
sittknöl (tuber ischii)\ att blygdbenen i proportion till sittbenen 
ej äro så små och smala, samt icke hafva sin bakre del fritt utskju- 
tande bakom sittbenen, och oftast sammanstöta med hvarandra så 
att de bilda symphysis ossiumpubis , hvilken bland foglarne endast 
förekommer hos afrikanska strutsen; derigenom att höftbenen i all- 
mänhet äro betydligt större än sittbenen, och till sitt läge van- 
ligen icke parallela med ryggraden; att, med undantag af nå- 
gra trögdjur och flädermöss, sittbenen icke äro fastade vid denna 
sednare ; m. m. Från reptiliernas bäcken afviker det genom den 
fullständiga sammanväxningen mellan de särskilda höftbenen hos 
