86 
transversella, och ingalunda rundade, om än deras utsträckning 
på tvären oftast är mindre , än hos rofdjuren. Slägtet Chiromys 
bland halfaporna torde vara det enda, som har dem rundade. 
Hos somliga gnagare närma de sig den rundade formen, ehuru 
dock alltid deras longitudinella dimension är störst. 
För phalangen Hyracina (Lamnunguia) anföras , jemte an- 
dra karakterer, den att de ha fyra tår och fullständigt tandsy- 
stem. Hvad tårna beträffar, är det för längesedan ådagalagdt ^), 
att de endast på framfötterna ha fyra tår, och tre d:o på de 
bakre. Tummen å framfötterna är rudimentär och dold under 
huden. I afseende på tänderna, har denna uppgift troligen här- 
ledt sig derifrån, att Gr. Cuyier i början-) antog, att den uti 
ett visst utvecklingsstadium hade hörntänder i öfverkäken, som 
sedermera falla bort. Cuyier, liksom de Blainville, erfor dock 
sedermera, att dessa förmodade hörntänder icke voro något an- 
nat, än 2:dra dentitionens framtänder, som med sin spets skjuta 
upp utanför l:sta dentionens d:o medan dessa ännu sitta qvar, 
hvarigenom djuret vid sådant förhållande visar sig med fyra 
framtänder i öfverkäken. Cuvier uppgifver derföre sedermera ^) , 
äfvensom de Bläinville , bestämdt, att Hyrax helt och hållet 
saknar hörntänder. Giebel^), som äfven helt och hållet från- 
känner dem hörntänder, uppgifver, att de utanför de 2:ne nor- 
mala framtänderna i öfverkäken ha ett par andra sådana, som 
tidigt falla bort, och förmodar, att det varit dessa, som Cuvier 
ansett för hörntänder. Således är det till fullo konstateradt, att 
de hafva ofullständigt tandsystem. 
Slutligen anse vi oss här böra nämna, att till ordningen 
Lamnunguia endast räknas slägtet Hyrax, med omkring 5 arter 
från Afrika och vestra Asien; till ordn. JBelluce slägtena Hippo- 
potamus, Dicotyles^ FJiacochoerus , Fotamochoerus ^ Sus och Ba- 
hirussa (Porcusy, till ordn. Tylopoda kamel- och lamadjuren; 
och till ordningen Traguli slägtena Tragulus och Hyoemoschus , 
det förra med fem lefvande arter från Indien, Siam, Malacca, 
1) Se t. ex. DE Blåinville, Ostéographie , livrais. 18, pagg. 29 &32; 
Atlas fascic. 18, pl. 3; och C. F. Naumann: Om Hyrax capensis. Anato- 
misk afhandling. Lund 1848, pagg. 11 & 12. 
2) Annales du Museum, III. 
3) Eecherclies sur les ossements fossiles, T. II, 1, pag. 137, 3:e édit. 
4) L. c. pag. 37. 
5) Die Säugethiere, pag. 211. 
