90 
likt i annat hänseende, än att de oftast äro små ludna dägg- 
djur, liksom mössen, ehuru en dylik föreställning legat till grund 
för den allmänna benämningen flädermöss. Deras stora vingar 
och den mellan dem och fötterna utsträckta huden ger dem ett 
så egendomligt utseende, att de icke kunna förliknas vid några 
andra lefvande djur Om man ser bort från vingarne och de 
egendomliga hudbihangen, så tyckas de större formerna, eller 
pteropodiderna förete mesta likheten med en del halfapor, och 
de mindre, eller vespertilioniderna med en del insektätare (In- 
sectivora). Kroppen är i allmänhet kort och undersätsig samt 
bred, och med en mer eller mindre kort hals. Hufvudet är 
stort, och den bakre delen af kroppen är jemförelsevis mindre 
utbildad än den främre, så att tillfölje deraf jemnvigten under 
flygten icke stores deraf att vingarne ha sitt fäste framom krop- 
pens midt. Med undantag af flyghuden, nosen och öronen, är 
den i allmänhet betäckt af en mer eller mindre tät och yfvig 
hårbeklädnad^), som utmärker sig derigenom att den saknar 
egentlig bottenfäll, och derigenom att håren under microscopet 
visa sig försedda med tvärgående ojemnheter å ytan, ja stundom 
äro liksom segmenterade. Man har antagit, att denna hårens 
byggnad har för ändamål att ersätta saknaden af bottenfäll, och 
hindra den hastiga bortgången af den från kroppen utström- 
mande värmen. 
Främre extremiteternas förvandling till vingar gifver hand- 
vingarne sin mest utmärkande karakter och sitt namn. Denna 
förvandling har för det första åstadkommits derigenom , att större 
delen af de till dessa extremiteter hörande benen erhållit en 
utomordentligt stark tillväxt, och de af dessa så kallade långa 
benen tillfölje deraf en utomordentlig längd. Skulderbladet har 
blifvit betydligt större än hos de andra däggdjuren, ehuru det 
bibehållit en form, som, isynnerhet hos pteropodiderna, i hög 
grad liknar den hos de högre Frimates; och åess processus co- 
racoideus har blifvit ovanligt lång. Nyckelbenen (claviculcé) 
hafva äfven blifvit ovanligt stora och långa , för att kunna gifva 
1) De enda djur, som sannolikt visat en habituell likhet med dem, 
ehuru med en annan kroppsbetäckning, äro de utdöda flygödlorna (Pterodac- 
tylus), hvars förstenade skeletter blifvit funna i den mezozoiska eller secun- 
dära periodens lager (Jura och Kritan). 
2) Hos det ofvan anförda slägtet Chiromeles är kroppen nästan helt och 
Jiållet naken. 
