92 
styrka och duglighet, emedan vi finna en dylik skiljaktighet uti 
längd mellan dessa ben hos starkt flygande foglar, t. ex. Hi- 
rundo, Cypselus , Caprimulgus. Då vingarne under flygten böra 
hållas uti pronations-läget, så följer deraf, att articulationen 
mellan öfver- och underarmen ännu mindre än den mellan den 
förre och skulderbladet kan vara fri , och derföre har den genom 
en derefter lämpad form å dessa bens med hvarandra articule- 
rande ytor blifvit inskränkt till en ginglymus. Emedan under- 
armen sålunda endast borde utföra enkla rörelser, kunde dessa 
verkställas af ett enda ben, och derföre har armbågbenet (ulnd) 
blifvit reduceradt till ett mer eller mindre obetydligt rudiment, 
och strålbenet (radius) har, i öfverensstämmelse med det ofvan- 
nämnda pronationsläget , blifvit vridet i pronationsriktningen. 
Handlofvens ben (pssa carpi)^ som äro små, men talrika, (en- 
ligt C. F. Naumann 9 hos våra flädermöss), hafva erhållit en 
ganska stor rörlighet, som ej blott medgifver en fullständig 
flexion af de på dem fästade utomordentligt långa (med undan- 
tag af tummens) mellanhandbenen (ossa metacarpi) emot under- 
armen, utan äfven en stark utspärrning och fullständig hoplägg- 
ning (liksom af strålarne i en solfläder) af desamma ^). Den 
fria tummen, som ej fått någon funktion för flygten, har för- 
blifvit mer eller mindre kort , och är i allmänhet beväpnad med 
en stark klo. Hvad de öfriga fingrarne beträffar, så hafva de, lik- 
som mellanhanden, i allmänhet blifvit betydligt förlängda, men de 
förete dock stora vexlingar såväl i förhållandet sig emellan, som 
mellan de skiljaktiga familjtyperna. I allmänhet är det mellersta 
fingret, eller det 3:dje det längsta, och 3:dje phalangen å 4:de 
och 5: te fingrarne saknad, eller ofullständig, och å alla fing- 
rarne l:sta phalangen mest utbildad. Hos pteropodiderna har 
pekfingret eller 2: dra fingret 3 me fullständiga phalanger, och 
den sista merendels beväpnad med klo , då detta finger deremot 
hos vespertilioniderna i allmänhet blott har en ej alldeles full- 
ständig ^) phalang , som genom ett långt senband är samman- 
bunden med ledkapseln vid ledgången mellan l:sta och 2:dra 
phalangerna å 3:dje fingret; och samma finger har hos slägtet 
1) C. F. Naumann: Några ord om byggnaden af främre extremiteten 
hos slägtet Vespertilio; Kongl. Wetenskaps Akademiens Handlingar för år 
1850 (tr. 1851), pag. 143. 
2) Dess yttre ända saknar epiphys. Det senband som här finnes, bi- 
drager mycket till att öka vingens styrka. 
