95 
förening dermed äfven flygförmågan, beräknas efter proportionen 
mellan längden af 5:te fingret och densamma af 3:dje d:o, eller 
ock af hela vingen Ju mindre 5:te fingret är i proportion 
till dessa båda, desto smalare är vingen och desto snabbare är 
flygten. Efter denna beräkning bör Vesperugo nodula vara den 
bland våra , som har den snabbaste flygten , och detta torde ock 
vara bekräftadt af verkligheten. 
Utom de ofvan omnämnda gröfre elastiska trådarne mellan 
flyghudens båda hudskifvor, finnes der mellan dessa en ganska 
tät väfnad af microskopiska elastiska fibriller, som ytterligare 
förhöja vinghudens elasticitet. Derjemte förgrena sig uti och mel- 
lan dem blodkärl och en mängd fina nerver, hvilka sednare för- 
läna flyghuden den fina känsel, medelst hvilken flädermössen 
kunna urskilja intrycket af de tätare luftlagren i grannskapet af 
af något fast föremål, och dymedelst undvika att stöta emot, 
äfven om de äro i saknad af synsinnets biträde^). Tummen, 
som icke har någon direkt betydelse för flygten, begagna de att 
klamra sig fast med dels när de gifva ifrån sig sin träck, och 
dels när de framföda sina ungar, o. s. v. Vid dess bas är i 
allmänhet en tydlig trampknöl, på hvilken de stödja sig vid 
gåendet eller krypandet. A deras ansigte förefinnas ett par kört- 
lar, med hvars oljaktiga secret de besmörja flyghuden, för att 
hålla den smidig, samt för att gifva den förmågan att slå vat- 
ten ifrån sig. 
Vi se således af denna beskrifning, att deras vingar äro af 
en med foglarnes fullkomligt olik byggnad. De måste också 
betraktas såsom varande mindre dugliga för sitt ändamål än des- 
sas. Detta visar sig uti deras flygt , hvilken hvarken är så snabb 
eller så uthållig , som de foglars , hvilka äro kända såsom starka 
flygare. De hafva i allmänhet icke, såsom foglarne, förmågan 
att med stillastående eller nästan stillastående vingar kunna 
1) J. H. Blåsius: Naturgeschichte d. SäugetMere Deutschlands. Braun- 
schweig 1857, p. 21. 
2) Spallanzani, som i detta hänseende med flädermöss anställde för- 
sök, erfor, att de, sedan de blifvit beröfvade sina ögon, och öronen och 
näsborrarne bhfvit tillstoppade , under det de kringflögo uti ett rum , i hvil- 
ket man hade utspändt kors och tvärs en mängd streck , likväl undveko att 
stöta emot dessa. Likaledes har man iakttagit, att de kunna flyga mellan 
grenarne i de tätaste trädkronor, utan att stöta emot. Spallanzani ville p 
derföre tillerkänna dem ett 6:te sinne. t 
