99 
hos somliga är deras gomdel förbenad , och hos andra icke. Som- 
lige t. 0. m. sakna mellankäkben. Hos en del är nosen utdra- 
gen och hoptryckt, och hos andra kort och bred. Mer eller 
mindre långt framom eller nedom orbitalkanten är ett i allmän- 
het tydligt foramen in/raorhitale ^ och ofvanför eller bakom detta, 
ofta ganska nära intill, stundom innanför orbitalkanten, och 
stundom på densamma, är ett mindre hål, hvilket är fossa 
lacrymalis , eller, om man sk yHI^ foramen lacrymale^). Pann- 
benen äro i allmänhet korta, ofta mycket korta, och sakna 
oftast processus postorhitales ^ hvilka dock kunna förefinnas äf- 
ven hos insektätande handvingar (slägt. Taphozous och Emhal- 
lonura (Noctilionidce) , enligt Peters), jemte det de förekomma 
hos de fruktätande (pteropodiderna). Kindbågarne äro ofta 
spensliga, men saknas aldrig; stundom äro de starka, och t. o. m. 
af samma form, som hos en del rofdjur (pteropodiderna). Or- 
bitce äro ej skilda från tinninggroparne. Hjessbenen äro stora, 
och mellan dem och nackbenet är ett mer eller mindre stort in- 
terparietalben, som hos ungarne är distinkt, och hvartill man 
ofta äfven hos de äldre finner spår. Nackbenet har ett stort, 
bakåt riktadt foramen magnum, och mer eller mindre tydliga 
pararaastoid-processer. Nackekammen är vanligen tydlig. Nå- 
got förbenadt tentorium cerehelli finnes icke. Det förtjenar äf- 
ven att anmärkas, att af hörselbenen incus och stapes hos en 
del växa tillsamman -). 
Eyggraden {columna vertehrarum) , med frånräkning af svan- 
sen, är kort, och ofta i storlek aftagande bakåt. Halsens kotor 
konstant 7; bröstkotorna vanligen 11 å 12; länd- och kors- 
benskotornas antal ganska vexlande. De förras antal 5 — 7; de 
sednares ofta 4 å 5, men stundom endast 3, och stundom 8 — 9. 
Halskotorna äro i allmänhet breda och låga, och oftast sakna de 
alla, med undantag af den 2:dra, neuraltaggar. Stundom (pte- 
ropodiderna) är den 7:de försedd med en ganska hög sådan. 
Bröstkotornas, isynnerhet de mellerstas neuraltaggar äro låga 
och hoptryckta ; och deras diapophyser äro breda , korta och upp- 
åt riktade. Ländkotornas neuraltaggar, ehuru äfven de låga, 
äro dock i allmänhet något större. Deras sidoutskott eller di- 
1) Uti Skand. fauna, Däggdj. pag. 31 anföres det såsom ett 2:dra fo- 
ramen infraorhitale. — Jemför de Blainville: Ostéographie , Chéiroptéres , 
pag. 5. 
2) Owen; Anatomy of Vertebrates, vol. III, pag. 228. 
7* 
