115 
utgående låga ryggar, hvilka försvinna på hjessbenens mest kon- 
vexa del. Gombenen bilda vid bakre delen af sutura paJatina 
en kort tillspetsad köl. Ett par ytterst små foramina palatina 
synas midtför nästsista kindtänderna. Innanför de öfre orbital- 
kanterna är en med dem parallel grund grop, som framtill ut- 
breder sig vid gränsen mellan näsbenen ocli öfverkäksbenen. Nära 
intill främre kanten af orbäa^ och långt från öfverkäksbenets 
alveolarrand är ett temligen stort foramen infraorbitale, och 
strax bakom detta , och inom kanten af orbita är ett mindre fo- 
ramen lacrymale. På inre sidan af orbita bakom tårbenet synes 
ett ganska stort ben, sträckande sig ända till den mindre kil- 
bensvingen, mellan pann- och öfverkäksbenen, och detta ben sy- 
nes vara den yttre skifvan (lamina papyracea^ af silbenets sidodel, 
eller lahyrinthi. Nosen är kort och trubbigt tillspetsad, med jem- 
förelsevis liten näsöppning. Kindbågarne, som äro ganska starkt 
uppåt böjda, äro bredast på midten, och der försedda med en uppåt 
riktad vinkel, hvilken är en antydning till processus f rontalis, 
Fossa articularis, för articulationen med underkäken, är plan, och 
icke konkav, och baktill begränsad af en temligen stor men tunn 
processus postglenoideus ^ hvilken stöter intill det mycket stora 
os tympanicum. Underkäkens condyli äro tydligen transversella 
och hafva distinkt hals. Frocessus coronoideus är trubbigt till- 
spetsad, och öfre kanten mellan den och condylus är konkav. 
Frocessus angularis är lång, vid spetsen tjock, och utåt och 
nedåt böjd. Tungbenets corpus och cornua posteriora äro myc- 
ket små, de sednare enledade, och vid bakre ändan utvidgade 
och trekantiga samt med ett par korta och trubbiga utskott. 
Cornua anteriora, som med lösa band äro fästade vid främre 
delen af corpus ossis hyoidei, och med den bakre och bredare 
delen ganska fast vid ossa tympanica, intill kanten af yttre hör- 
selöppningen, äro tvåledade, och den främre kortare leden är 
broskartad. 
Tändernas antal är redan uppgifvet. Öfverkäken: Affram- 
tänderna är den inre mer än dubbelt större än den yttre, och 
den förra är tydligen tvåspetsad, med den inre spetsen störst. 
Den yttre är enspetsad, men har i bakre kanten närmare roten 
ett spår till en 2:dra spets, och den räcker knappt till spetsen 
af den inres yttre tagg. Den oäkta kindtanden, som är synlig 
utifrån i samma rad, som de angränsande tänderna, är ungefär 
af den l:sta äkta kindtandens halfva höjd, samt, såsom vanligt, 
