118 
ligen tidigt, samt är sedermera oafbruten tills vårvärmen inträ- 
der. Vi hafva dock iakttagit , att den kan uthärda flera graders 
köld, ocli att den, då den derefter kommer i ett varmt rum och 
vaknar upp , är kr}^ samt flyger länge och raskt omkring i rum- 
met. Dess nordliga utbredning hos oss och äfven i Kyssland 
(till 62:dra nordl. breddgraden) tyckes tala för att den är en af 
de mindre ömtåliga. 
IL Slägtet Synotus ^ Keyseeling & Blasius. 1840^). 
Öronen mer eller mindre stora, och sammanvuxna of van 
pannan, med stort, emot spetsen af smalnande öronloeJc. Näs- 
borr arne Öppna sig ofvanpå nosen, och denna är der bakom 
Jconhav och bar. Utanför sporrbenet är en liten hudfliJc eller 
epihlema. Craniet med hjernshålen of van något, fastän ej 
StarJet hullrig, och med interparietalbenet uppstigande med sin 
Jconvexitet högre än crista lambdoidea; och med en fortgående 
sänhning från hjessan till nosens spets. Nosen, som är kort, 
är ofvan bredt och grundt urhålkad. Inga tydliga spår till 
processus postorbitales , men en låg crista sagittalis. Kindbå- 
garne smala ^ och icke uppåt böjda, och utan vinkel å midten. 
Tänderna : 
Framtänd.^ — |; hÖrnt. ^ — prcEmol. j — p mol.^ — ^ ; = 34 2). 
Genom den korta, ofvan baktill något konkava nosen hafva 
de en nästan mopslik form å hufvudet, hvilket derjemte karak- 
teriseras genom de breda och ofvan pannan hopvuxna öronen , med 
ett stort öronlock. Deras vingar hafva ungefär samma form, 
som hos föregående slägte, men deras flygt är dock snabbare. 
Hårbetäckningen är serdeles tät, och de äro mindre känsliga för 
temperaturvexlingarne . 
J. A. Wagner upptager under detta slägte 6 arter, af hvilka 
dock 3:ne amerikanska, utmärkta genom 2:ne falska kindtänder 
1) Slägtnamnet Barbastellm är gifvet af J. Gray redan 1825 (Ann. 
of Phil. XXVI), och har således prioritet; men då namnet Synotus är all- 
mänt antaget, vilja vi bibehålla detta. 
2) Enligt J. A. Wagner (Schrebers Säugthiere, V:te Abtheil. pag. 778) 
faller stimdoni den lilla öfre oäkta kindtanden bort. Detsamma uppgifves 
af A. E. Holmgren. Nilsson (Skand. Fauna, pag. 57) har ej iakttagit 
denna tand. 
