U4 
20:de April) , och lägger sig sent i dvala under hösten (Kolenati). 
Stundom hafva vi sett den flyga tillsamman med andra fläder- 
möss öfver vatten, der en rikare tillgång på insekter före- 
funnits. 
IV. Slägtet Yespertilio, Linné. 1758 
Öronen sJcilda, mer eller mindre tunna, räcTca, då de hö- 
jas framåt^ till eller öfver nosspetsen, oeh deras yttre kant 
har sitt fäste baJcom munvinheln. OronlocJcet långsträckt, lan- 
cettformigt. Näshorrarne Öppna sig vid nosspetsen. Utanför 
sporrhenet ingen hudflik (epiblema). Nosen något utdragen och 
tillspetsad. Craniet har hjernskålen mycket kullrig, vanligen 
med största konvexiteten vid hj essän, och den öfre profilhon- 
turen företer vanligen en stark konkavering vid gränsen mellan 
pannan och ansigtsregionen , och denne sednare är mycket lägre än 
hjernskålen. Nosens bredd vid hörntänderna i allmänhet min- 
dre än pannans bredd vid inknipningen bakom orbitce. Nack- 
benets basilar del framtill temligen bred, med grunda sidogro- 
par. Kindbågarne smala, och föga eller icke uppåt böjda. 
2'.dra fingrets phalang tydlig, och temligen lång. Tänderna: 
Framtänd.^ — ^; hörnt. \ — \', prcemol. | — ^; mol.^ — ^ ; = 38. 
De till detta slägte hörande arterna kännas till det yttre 
från dem af föregående isynnerhet genom det långsträckta, lan- 
cettformiga öronlocket , och genom frånvaron af hudflik å sporr- 
benets bakre kant. Deras vingar äro kortare och bredare än hos 
1) Vi anse oss ej böra räkna Linné's auktoritet för uppställningen af 
ett genus längre tillbaka i tiden, än till den tidpunkt , då han på arten el- 
ler arterna af detta genus tillämpade den binominala nomenclaturen , eme- 
dan först genom denna artbegreppet och i förening dermed äfven genusbe- 
greppet blef riktigt faststäldt. I afseende på tillämpningen här af det Lin- 
neanska genus-namnet Vespertilio, kan deremot invändas, att Linné icke 
uti detta genus upptagit en enda af de arter, som Keyseeling & Blasius 
derunder beskrifvit , och att det hade varit rättare , att använda detta namn 
för föregående slägte, emedan en af de af Linné uti si. Vespertilio upp- 
tagna arterna — Vespertilio murinus Lin. — åtminstone till hufvudsaklig del , 
enligt hvad ofvan blifvit anfördt, tillhör nämnde slägte. Då emellertid den 
af Keyserling & Blasius införda tillämpningen af namnet \mm\i häfd, 
vilja vi bibehålla den, ehuru vi anse invändningen vara befogad. 
