148 
Craniet. Längd 18 mill. Bredd öfver tinningarne 10 noiilL 
Till formen liknar det visserligen mycket craniet af Vespert. 
daubenionii, men det kännes dock lätt från detta. Det är för 
det första betydligt större, och för det andra bredare, med min- 
dre kullrig både hjernskål och nos. Då craniet betraktas från 
sidan, företer tillfölje deraf den öfre profilkonturen en något 
mindre sänkning vid pannan, och en ganska obetydlig konkave- 
ring vid basen af ansigtsregionen. Interparietalbenet är något 
högre uppstående, än hjessbenen, och der är en grund bugt 
mellan det förra och dessa sednare. Nackekammen (crista lamh- 
doidea) är låg, men oafbruten, och från dess midt utgår en låg 
crista sagittalis , som slutar vid pannbenets bakre spets. Af- 
ståndet mellan midten af inknipningen bakom orbitse och bakre 
kanten af nackbenet är föga större, än det mellan förra stället 
och spetsarne af de mellersta öfre framtänderna. Det förra afstån- 
det är lika med hjernskålens bredd vid tinningarne. Ossa tyrn-- 
panica äro temligen små. Kindbågarne äro något litet uppåt 
böjda, men sakna vinkelformigt utskott i öfre kanten. Nosens 
bredd vid basen af öfverkäksbenens okbensutskott är lika med 
afståndet mellan midten af inknipningen bakom orbitse och spet- 
sen af mellankäksbenen. Nosens bredd öfver hörntänderna är 
mindre än pannans bredd vid inknipningen. Supraorbitalkanten 
är skarp och något uppstående , och innanför den är en vid grop. 
Inga spår till processus postorbitales. Den grop , som går långs 
suturen mellan näsbenen är grund , men sträcker sig nästan ända 
till näsöppningen. Denna är liten, och har sin bakre och öfre 
vinkel midt öfver hörntänderna. Foramina infraorhitalia, som 
äro rundadt ovala , äro stora , samt belägna närmare intill orbital- 
än alveolarkanterna. Strax bakom dem, men innanför orbital- 
kanterna , äro foramina lacrymalia belägna. Underkäkens kron- 
utskott är spetsvinkligt, och har den öfre kanten baktill konkav. 
Angularutskottet är kort, och vid spetsen något utbredt. 
Tänderna. Öfverkäken: Den inre framtanden är föga 
högre än den yttre. Båda äro tvåspetsade, men den yttre spet- 
sen på den inre framtanden, och den inre på den yttre d:o är 
helt liten, och dessa spetsar stöta intill hvarandra. Hörntanden 
har sin yttre sida konvex och nästan slät. Af de båda falska i 
kindtänderna är den främsta störst, och den bakre så liten, att I 
den nästan är lägre än afsatsen vid basen å den första äkta j 
kindtanden. Denna är högre än de följande kindtänderna. Un- 
