170 
andra placentalierna ^) , utan att dock vara så starkt reducerad , 
som hos implacentalierna. I öfverensstämmelse dermed äro deras 
sinnesorganer i allmänhet jemförelsevis mindre utbildade, och 
deras intelligens ]äg. Detta sednare bevisas äfven deraf att de 
beherrskas af en omättlig rofgirighet; så att af individer af 
samma art ej sällan den ena äter upp den andra, om de äro 
instängda tillsamman. 
Såsom vi ofvan hafva yttrat, förete de en betydlig vexling 
i form, mellan de särskilda familjerna, och detta gör att de 
utmärkande karakterer, som äro gemensamma för hela ordnin- 
gen, äro få. I afseende på dessa karakterer hafva vi derföre 
intet att tillägga till det som redan blifvit anfördt, och redo- 
görelsen för deras inre byggnad, företrädesvis den osteologiska , 
kommer tillfölje deraf att lemnas uti de allmänna karakteristi- 
kerna öfver de särskilda familjerna och slägtena. 
Insektätarnes ordning är väl ej en af de på arter fattigare, 
men dock icke en af de artrikare, och innesluter, enligt hvad 
redan blifvit anfördt, omkring 160 kända arter. Med hänsyn 
till dess geografiska utbredning, förekomma representanter för 
densamma inom Europa, Asien, Afrika och Norra Amerika. 
Största antalet förekomma inom de tempererade och varma delar- 
ne af jorden, och endast få träffas i de kalla länderna, och ännu 
färre norr om norra polcirkeln. 21 arter tillhöra Europas, och 
af dessa 5 vår fauna. De äro, liksom handvingarne och pung- 
djuren, för det mesta endast i rörelse under aftnarne och nät- 
terna, för att söka sin föda. 
Insektätarnes tidiga geologiska förekomst lemnar ett ytter- 
ligare bevis för deras låga utvecklingsgrad. Enligt E. Owen^) 
hafva fossila lemningar af insektätare (Spalcotherium tricus- 
pidens och Triconodon mordax) uti England blifvit funna i ett 
lager , som är äldre än tertiärformationen , och följaktligen tillhör 
de secundära bildningarne , nemligen den yngre oolithen. Seder- 
mera förekomma ofta fossila lemningar af insekätare i de ter- 
tiära bildningarne. 
1) W. H. Flower: On the commissures of the cerebral hemispheres of 
the Marsupialia and Monotremata as compared with those of placental 
Mammals. Philosophical Transactions 1865, pl. 37, %. 7 & 8, öfver hjer- 
nan af JErinaceus. 
2) Palseontology, 2 edit. pag: 350 — 353. 
