187 
Erinaceus europcEm, S. Nilsson : Skandinavisk Fauna, l:sta delen, Dägg- 
djuren, 2:dra uppL pag. 92. — 1847. 
,, J. H. Blasius: Naturgeschichte der Säugethiere Deutscli- 
lands, pag. 153. — 1857. 
„ „ A. E. Holmgren: Skandinaviens Däggdjur, pag. 106. 
— 1865. 
„ L. J. FiTziNGKK: Die naturliche Familie der Igel (Eri- 
nacei) nach dem gegenwärtigen Stande der Wissens- 
chaft; Sitzungsberichteder Kaiserl. Akademie der Wis- 
senschaften , mathem. -naturwiss. Classe. Bd. 56, l:e 
Abtheil. Heft. I— V. pag. 847. — 1867. 
Beshr. Kroppslängden frän spetsen af nosen till roten af 
svansen 8—9 turn. sv. decim. m. Hufvudets 1. 2 Vio— '^Va ^- Öro- 
nens 1. från basen af yttre kanten och utan håren vid spetsen 
^Yao ^' Svansens 1. 7io ^- ^^^^ träffas dock de, som äro nå- 
got mindre. 
Hufvudet är koniskt, och nosen spetsig, och från ögonen 
till nosspetsen är ungefär lika långt, som från ögonen till nac- 
ken. Nosspetsen är bar, med en fåra långs midten, och dess 
ytterhud är afdelad i skifvor, och den, som är bakom näsbor- 
rarne, har en crenulerad kant. Näsborrarna belägna på sidorna 
af nosspetsen, nästan njurformiga, och upptill smala. Ögonen 
små, med mörk iris. Öronen rundadt ovala. Innertån å fram- 
och bakfötterna, isynnerhet de sednare, kortare än de andra 
tårna. Hufvudet till bakom pannan och öronen, sidorna af 
halsen , nedre delen af bogarne och kroppssidorna , och hela undre 
sidan, från underläppen till ofvan svansroten, med mer eller 
mindre grof hårbetäckning, af hvilken den på hakan, under hal- 
sen och midt under buken är den minst grofva. På bogarne, 
kroppssidorna, och bakom öronen äro bland de mjukare håren 
en del längre och styfvare stickelhår eller borst. Fötterna, med 
undantag af undre sidan af tårna, och fotsulorna, hafva äfven 
sådan hårbetäckning, äfvensom öronen, ehuru deras är temligen 
gles. För öfrigt är kroppen ofvan och på öfre delen af sidorna be- 
täckt af rörliga, hornartade och strierade taggar, som för det mesta 
hos större exemplar äro omkring ^Y^o t- långa, och vid den öfre 
spetsen särdeles spetsiga , samt äfven något tillspetsade vid roten. 
Då djuret är vid lugn och fredlig sinnesstämning, ligga dessa 
taggar tilltryckta och med spetsarne riktade bakåt, men dä det 
är retadt, eller uppskrämdt, resas de upp, och kunna pä huf- 
vudet t. 0. m. riktas framåt. — Nosspetsen är svart. Från denna 
till bakom ögonen är å hvardera sidan en svartbrunaktig fläck,, 
och fötterna äro ofvan brunaktiga. För öfrigt är hårbetäckningen 
