192 
än de närmaste d:o. Be öfre hörniänderna högre än de an- 
dra tänderna^ och med dubbel rot. Craniet långt, och fram- 
till tillspetsadt, med något nedtrgcU lijernsMl^ och med tidigt 
försvinnande suturer mellan mellanlmlcsbenen , näsbenen och 
öfverhähsbenen. Ossa ^ygomatica myclxet smala. Processus 
mastoidei och paramastoidei helt och hållet saknade. Foramina 
infraorbitalia stora. Af ven baJcre fötterna med ett något böj dt 
och hoptrycht supplementarben ^ som är fästadt på inre sidan 
af os cuneiforme l:mum^ och som med sin hudbetäcJcning visar 
sig såsom en på foten innanför innertån utstående knöl^ 
som gör foten bredare. Tänderna: 
3 3 1 1 4 4. 3 3 
Framtänd.^ — :^;hÖrnt.- — prcemol.-;—-; mol.'^ — ^ = 44 M. 
Mullvadarne äro af en tjock och klumpig kroppsbyggnad, 
hvilken i alla sina detaljer ådagalägger, att deras uppgift är 
att , liksom minörerna , föra ett underjordiskt gräfvarelif. Deras 
tillspetsade och starka nos, liknande svinens, deras korta och 
utomordentligt starka, och med skofvellika gräffötter utrustade 
främre extremiteter gifva dem förmåga att med stor hastighet 
kunna dels gräfva sig och dels borra sig igenom mjukare jord- 
lager. Då de sålunda äro undandragna från dagsljuset, hafva 
deras ögon blifvit reducerade till obetj^dliga rudimenter, och 
deras syn är derföre så ringa, att man kan säga, att den en- 
dast är afsedd att vägleda dem så mycket, att de derigenom 
kunna undvika dagsljuset. Organerna för lukt och hörsel äro 
mera utbildade, och dessa sinnesförmögenheter äro derföre hos 
dem temligen goda, ehuru de sakna utöron, hvilka för dem, 
såsom Nilsson anmärker, uti de trånga underjordiska gångarne, 
snarare skulle vara hinderliga än gagneliga lör hörseln, då de 
skulle komma att lägga sig såsom lock öfver öronöppningarne. 
Dessa öppningar äro något aflånga, och huden bildar vid deras 
bakre del en utstående kant, och den är äfven innanför öpp- 
ningarne beväxt med korta hår, hvarigenom, såväl som genom 
den allmänna hårbetäckningen, då de äro öppna, främmande 
föremål hindras från att intränga i dem. Hudkanterna omkring 
1) Enligt iakttagelse af C. Spence Bate öfver tandömsningen af Talpa 
europcea: Annals and Magazine of natural history, S^^ series vol. XVIII, 
(1867); och sedermera i förhandlingarne af Odontological Society of Great 
Britain, för 1867, pag. 261, pl. 1-6. 
