193 
desamma äro rörliga , och kunna läggas intill hvarandra , så att 
öppningarne fullständigt tillslutas, när djuren finna detta vara 
af nöden. Pä samma sätt äga en del af dessa djur förmågan 
att minska eller utvidga de små öppningarne på huden framför 
ögonen i mån af omständigheterna. De kunna således stun- 
dom, när de vidga dessa öppningar, låta de små ögonen fram- 
träda i dem, och förhöja derigenom i viss mån sin inskränkta 
synförmåga V. Detta kan man iakttaga, då man kastar den 
vanliga mullvaden i vatten, emedan man då får se ögonen tyd- 
ligen framträdande, och den dem omgifvande hårhetäckningen. 
stående strålformigt omkring ögonöppningarne. 
Skelettet. Oraniet är kägelformigt, och starkt afsmal- 
nande framåt, med hjernskålen nedtryckt, så att dess största 
bredd, något bakom de yttre öronöppningarne , är betydligt 
större än dess höjd. Hjernskålen saknar upphöjda kammar, och 
af hjernskålsbenen äro hjessbenen genom permanenta suturer 
skilda såväl från hvarandra som från de angränsande benen. 
Hjernskålens största bredd är ungefär lika med afståndet mellan 
framkanten af mellankäksbenen och bakkanten af pannbenen. 
OrhitcB äro otydliga, och pannan är å sidorna rundad, och 
utan ringaste spår till postorbitalprocesser. Pannan företer 
knappt någon inknipning vid tinninggroparne, och desse äro 
små. — Nackbenet är utmärkt genom de föga distinkta och 
plattade condyli, den mycket stora och utbredda ^)ar5 occipita- 
lis, som sträcker sig upp på öfre sidan af hjernskålen, och un- 
gefär pä midten genom en låg, böjd transversell kam, som 
synes motsvara linea semicircularis inferior hos menniskan, är 
delad i 2me afdelningar: en öfre och en undre, af hvilka den 
undre har å midten en vertical konvexitet, som synes motsvara 
crista occipitalis externa hos D:o -); och slutligen genom det stora 
foramen magmtm^ som till en del sträcker sig ned på basilar- 
delen. Yid yttre sidan af hvardera condylus är ett litet fora- 
men condyloideum anterius, och strax framom detta är ett fo- 
ramen jugulare vid suturen mellan nackbenets sidodel och tin- 
1) Då man erfarit, att de någon gång simmande invandrat till en ö, 
som ligger mera än fem hundra fot aflägsen från fastlandet , så är det tyd- 
ligt, att de vid sådana tillfällen kunna vägleda sig med sin synförmåga. 
Se Transactions of the Linnean Society vol. III, pag. 5, hvarest A. Beuce 
omtalar en sådan iakttagelse, gjord i Skotland. 
2) De Blainville anser den öfre af delningen såsom ett interparietalben. 
