194 
ningbenets pars petrosa. Något längre (ungefär dubbelt) fram- 
om detta, och helt och hållet i sistnämnda benet, är ett rundt 
formnen carotmmi. — Tinningbenets klippdel är stor, äfvensom 
det dithörande os tympanimm, men detta är plattadt, och ej 
ringformigt. Omedelbart bakom den mest utstående sidodelen 
af hjernkapseln, eller den delen, der denne är bredast, är ett 
temligen stort och tunnt ben, som, med undantag af en smal 
del nedåt och inåt, är begränsadt af tydliga suturer, samt af 
Parker ^) har fått namnet "pterotic" eller os pterotmim. Det 
synes oss motsvara en del af j^^ar^ mastoidea. Baktill gränsar 
det till nackbenets pars occipitalis^ upptill till denna sednare 
och hjessbenet, och framtill till pars squamosa, och inåt till 
pars petrosa^ eller "os perioticum ^'^ samt en aflång venös öpp- 
ning, hvilken skiljer det frän en annan del af pars mastoidea^ 
som af MivART blifvit kallad "epiotic," eller os cpioticum'). 
Detta sistnämnda ben, som har formen af en nästan fjTkantig 
benskifva, är litet, och är baktill begränsadt af en annan venös 
öppning och pars occipHalis , och inåt är det sammansmält med 
os perioticum. Uti detta kan man äfven utifrån se de stora 
halfcirkelformiga kanalerna. Den bakre delen af fjällbenet (pars 
sqiiamosa) är skild från den främre större delen genom en rygg, 
som utgår från den mest utstående sidoknölen å hjernskålen, 
och går snedt nedåt och framåt , till främre kanten af den yttre 
öronöppningen. Fjällbenet stöter framtill till pannbenet, och af- 
skiljer derigenom den obetydligt utbildade ala magna ossis 
spilienoidei från beröringen med hjessbenet. Frocessiis zygo- 
maticus å ^ällbenet är liten, och i förening dermed är äfven /o^.s» 
articularis för underkäken liten. Omedelbart nedanför den är 
det stora foramen ovale. Något foramen glenoideum före- 
finnes icke, och ej heller någon processus postglenoideus. — 
Hjessbenen äro stora, och utgöra den största delen af hjernskå- 
lens tak. De äro betydligt bredare bakåt. Yid suturce sagit- 
taJis é lamhdoidea finnes intet spår till någon crista. — Det 
bakre kilbenet är på sidorna uppsväldt och spongiöst , och dessa 
uppsvällningar begränsa på sidorna en median långsgående smal 
1) Enligt G. MlVART: Notes on the Osteology of Insectivoia; Journal 
of Anatomy and Physiology, vol. I, pag. 286. 
2) Os pteroticum tyckes genom sin betydliga storlek vara karakteri- 
stiskt för Talpa. De venösa öppningar, som stundom på 3:ne sidor om- 
sluta os epioticum, förändra formen efter djurets ålder. 
