196 
Balen. Halsen är kort, och halskotornas antal är det 
vanliga, 7. Af dessa äro endast l:sta — 3:dje försedda med neu- 
Taltagg, hvilken på lista och 3:dje är liten, men stor på den 
2:dra. De vingformade sidoutskotten på atlas äro små, och 
dennes undre båge, eller hypapophys är tunn. Den 2:dra hals- 
kotan eller epistrophcm har å undre sidan af corpus , vid basen 
af processiis odontoideus en tydlig hypapophys. Den öfre bå- 
gen, eller neurapophyserna och neuraltaggen , på den 3:dje 
halskotan är sammanvuxen med densamma på e^yistroxjheus. 
Neurapophyserna på 4:de till och med 7:de halskotorna äro 
smala, så att der äro stora öppningar dem emellan. 4::de till 
och med 6:te äro försedda med parapophyser. Af de 13 bröst- 
kotorna hafva 3:dje och följande, liksom hos Erinaceus, från 
diapophyserna , eller de af A. Eetzius så kallade costalutskotten , 
distinkta meta- och anapophyser, ehuru ej så utbildade, som 
hos nämnda slägte ^) , och anapophyserna äro , med undantag af 
de på 12:te och 13:de bröstkotorna, icke skilda från metapo- 
physerna. Å dessa 2me kotor äro de belägna nära, eller ome- 
delbart intill diapophyserna. Ländkotorna äro 6 2). ■ På l:sta 
och 2:dra af dessa äro dia- och anapophyserna förenade, och 
bilda bakåt och uppåt böjda utskott. På de följande ländko- 
torna äro diapophyserna riktade utåt och framåt, och af ana- 
pophyserna synes endast en ringa återstod såsom en låg crista, 
hvilken på den 3:dje är synlig baktill vid öfre sidan af diapo- 
physens bas , och på de följande aflägsnar 5ig från diapophysen , 
tills den på den sista eller 6: te ländkotan synes på sidan af 
neuraltaggen. Med undantag af de 4 sista, hafva bröstkotorna 
mycket små och låga neuraltaggar. 12:te bröstkotan har den 
största och högsta neuraltaggen; men hvarken denna eller de 
å ländkotorna äro af någon betydlig höjd. Metapophy serna äro 
tydliga på alla ländkotorna, och större än å bröstkotorna, och 
de äro vid ändar ne försedda med epiphyser (Retzius). A undre 
sidan vid suturerna mellan ländkotorna, den sista bröstkotan 
1) A. Eetzhjs: Kongl. Vetensk. Akademiens Handl. 1848, sedn. hälf- 
ten, pag. 237. 
2) MlVAET (1. c.) nppgifver 5. På den l:sta ländkotan är der på det 
ena af de båda af oss undersökta skeletterna å ena sidan (den venstra) ett 
rudiment af ett refben. Blainville (Ostéographie) nppgifver 14 bröstkotor, 
och således 14 par refben; men det oaktadt 6 ländkotor. 
