den 4:cle något litet längre än den 3:dje. Svansen , hvars längd 
hos våra inhemska individer ^) vanligen utgör ^/^ eller mera af 
kroppslängden, är vid basen föga inknipen, mot spetsen något 
afsmalnande, samt nära spetsen något litet hoptryckt, och stun- 
dom ända till spetsen tydligen fyrkantig, och stundom endast 
mot basen något fyrkantig. Hos den undertill hvite hane , hvars 
dimensioner ofvan blifvit anförde, är den starkt fyrkantig ända 
till spetsen, samt, med undantag af undre sidan, nästan naken. 
Eljest har den i allmänhet mer eller mindre glesa korta, styfva 
och åtliggande hår, mellan hvilka man kan se dess fjällringar. 
Långs undre sidan har den en fåra, uti hvilken sitta tätare och 
längre hår, som sålunda bilda långs svansens andre sida en 
hårköl. Denne är mera utbildad hos den nämnde hanen. Vid 
spetsen af svansen är en kort hårpensel. Hårfällen är fin och tät , 
och ofvan , isynnerhet baktill , försedd med glesa längre stickel- 
hår. — Färgen är föränderlig, men alltid mörkare ofvan än 
under. Den hona , hvars dimensioner ofvan först blifvit anförda , 
och som är frän Östergötland , är ofvan , till och med på hufvu- 
det och nosen svart, endast med svag brunaktig glans på hår- 
spetsarne; och under gråhvit eller smutsigt hvit, med tydlig, 
ehuru ej synnerligen skarp färggräns på kroppssidorna. Öfver- 
läppen och hakan äro hvitaktiga. Fötterna och svansen äro 
mörkt gråbrunaktiga , med undantag af den sednares hårköl, 
som är hvit. En annan, yngre hona, från Upsala, liknar den 
föregående mycket, men är mörkare. Kroppens färg ofvan är 
densamma, men under är den gråaktig, och färggränsen är ännu 
mindre skarp. Fötter och svans äro särdeles mörka, svartgråa. 
Den ofvan anförde hanen från Bergen i Norge har kroppen of- 
van svart med brunaktig skiftning på hårspetsarne, men hufvu- 
det och nosen ofvan äro ljusare, brunaktiga, och under är den 
rent hvit , med en stor brunaktig fläck på nedre delen af bröstet, 
och på kroppssidorna har den skarp färggräns. Fötterna och 
svansen äro ljusa, gulbrunaktiga, men den sednares hårköl är 
brunaktig. Stundom har den en hvitaktig fläck bakom hvart- 
dera ögat ; och stundom saknar den helt och hållet tydlig färg- 
gräns å kroppssidorna. Någon sådan färgvarietet, som den 
sistnämnde, hafva vi ej sett hos oss, men den anföres af Nils- 
1) Af FlTZlNGER anföras varieteter, hos hvilka svansens längd utgör 
ja stundom till och med föga mera än hälften af kroppslängden. 
16* 
