253 
formiga och genomgående från yttre till inre kanten af tanden, 
och bilda derigenom 3:ne mer eller mindre tydligt halfmän- 
formiga, af emalj omslutna fält af dentin. Den 2:dra kindtan- 
den är något mera än hälften så stor som den lista, och har 
hos yngre å kronan 6 spetsiga knölar, äfvenledes i 3:ne långs- 
gående rader, 2:ne i hvarje rad. Då dess krona är afnött, fö- 
reter den samma utseende, som den å den l:sta, d. v. s. den 
har 2me genomgående emaljveck, som bilda 3me smala fält af 
dentin. Den 3:dje kindtanden, som är den minsta, och hvars 
krona har en rundadt-ovalform , har hos unga individer omkring 
4 otydliga knölar, hvaraf inga å midten. Den afnötes tidigare än 
de andra, och har då 2:ne från inre sidan djupt ingående , eller 
genomgående emaljveck, eller ock stundom 2:ne emaljöar, då 
den är ännu mera afnött. Hela tandradens längd är ungefär 
lika med gommens bredd baktill, och den räcker icke till gom- 
benens bakre fria kant. Hos lista kindtanden hafva vi funnit 
3—5 slutna rötter, hos den 2idra 3—4 Dio, och hos den 3idje 
3ine Dio. Tandraderna äro bakåt mer eller mindre märkbart 
divergerande samt afsmalnande. - Under käke ni Framtän- 
derna äro af en betydlig längd, så att bakre delen af deras 
alveol ligger under basen af kronutskottet , samt hafva sin främre 
sida konvex, och gulbrun. Ifven här aftaga kindtänderna i 
storlek bakåt, så att den bakersta är den minsta, men skillnaden 
i storlek är ej så stor, som hos de öfre. De skilja sig dess- 
utom från dem derigenom, att de å kronorna endast hafva 2 me 
långsgående rader af knölar, eller upphöjda emaljkanter, af 
hvilka den lista har 7, nemligen 3ine å hvardera sidan och en 
helt liten framtill, den 2idra 4, och den 3:dje 3ine. För öf- 
rigt förete de samma modifikationer i mån af afnötningen, som 
de i öfverkäken. 
Af detta slägte äro 100—120 arter kända, från alla verlds- 
delar, men de som förekomma i Nord- Amerika , och möjligen 
äfven i Syd-Amerika, äro dit importerade. Inom Sverige och 
Norge hafva vi åtminstone 4 arter, och sannolikt en 5ite. 
De äro lifliga och raska djur, som med behändighet klättra, 
stundom t. o. m. uppför hängande snören , samt hafva ett snabbt 
lopp med långa språng. De hålla ofta i framfötterna de mindre 
föremål, som de äta eller söndergnaga. De äro allätande, och 
deras glupskhet är nogsamt känd genom den förstörelse , som de 
åstadkomma såväl i visthus och andra förrådshus, som stundom 
ute på fälten. Denna glupskhet går stundom så långt, att de äta 
